Справа № 417/2893/16-ц
Провадження № 2/417/514/16
РІШЕННЯ

Іменем україни

"31" жовтня 2016 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2016 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 05 жовтня 2001 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у Жовтневому відділу реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №567. Спільних дітей з відповідачем від шлюбу не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні стосунки. Між ними щодня виникали сварки з найменшого приводу, що призвело до нервового напруження, яке негативно відображалося на його стані здоровя та втрати почуттів. Шлюбні відносини фактично припинилися, між собою стали чужими людьми. Вважає, що сімя розпалась остаточно і її збереження суперечить його інтересам. На примирення також не згоден, а тому просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просить розглянути справу в його відсутності.

Відповідач в судові засідання, призначені на 15.09.2016 та на 18.10.2016 та на 31.10.2016 не зявилася, про час і місце судових засідань повідомлялася належним чином, через засоби телефонного звязку та засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 05.10.2016.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно копії паспорту серії ЕК №652378 виданого Жовтневим РА УМВС України в Луганській області 26.11.1997 ОСОБА_1 є громадянином України та перебуває в шлюбі з ОСОБА_3, який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області (а.с.4-6).

Згідно паспорта серії ЕН №114266 виданого Кам'янобрідським РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області ОСОБА_2 є громадянкою України та перебуває в шлюбі з ОСОБА_1, який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області (а.с.8-9).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області.

Інші докази, які б свідчили про перебування сторін у шлюбі, зокрема свідоцтво про шлюб, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян позивачем не надано, при цьому в позові він вказав, що оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у його дружини, проте вона відмовляється його надати, та просив суд витребувати його у ОСОБА_2

Судом було задоволено клопотання позивача про витребовування свідоцтва про шлюб у ОСОБА_2, проте ухвала залишилася невиконаною, оскільки суду не виявилося можливим направити її ОСОБА_2 бо вона зареєстрована та фактично проживає у м.Луганську, що як відомо є тимчасовоокупованою територією куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Позивач у позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, бо в них різні погляди на життя, спільних дітей вони не мають, в сімї щоденні сварки, теплих почуттів не лишилося вони живуть як сусіди, та позивач вважає, що таке спільне життя та шлюб суперечить його інтересам та шкодить здоровю, а тому збереження шлюбу є неможливим і він наполягає на його розірванні.

Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовували доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Суд повідомляв відповідача, що в суді розглядається справа про розірвання шлюбу про що свідчать телефонограма (а.с.22)

Таким чином суд вважає, що враховуючі вищезазначені обставини, вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним, неефективним, та таким, що буде суперечити волі позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які не мають бажання зберегти сім'ю, а тому все зазначене вище є підставою для розірвання шлюбу між ними.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Також суд вважає за необхідне ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «Бріжата», оскільки вона не звернулася до суду з вимогою про зміну прізвища.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір згідно квитанції від 30.07.2016 та здійснено витрати на оголошення в газеті "Урядовий курєр" в сумі 420 гривень, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 10,11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223,226,228,232,233,294,296 ЦПК України, ст. ст. 104, 112-115 СК України,-,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Жовтневому відділу реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції 05.10.2001, актовий запис №567.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище Бріжата.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, для виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрити: судовий збір в розмірі 551,20 гривень та витрати повязані з викликом відповідача до суду через оголошення у пресі в сумі 420,00 гривень, а всього 971 (девятсот сімдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря