Номер провадження: 22-ц/785/7609/16
Головуючий у першій інстанції Курочка В. М.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Бабія А.П.

-- Варикаші О.Д.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» про визнання частково недійсним договору на постачання електричної енергії та зобов'язання підключити житловий будинок до лінії електромережі, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року, -

встановила:

24 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.1988 р. він є власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. 30.06.2015 р. між ним та публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» в особі Овідіопольського РЕМ був укладений договір №80400273 про користування електричною енергією, згідно якого відповідач зобов'язався забезпечити постачання електричної енергії до жилого будинку, але до цього часу ухиляється від виконання цього обов'язку. Крім того, відповідач в п. 1.8 договору безпідставно зазначив про наявність заборгованості на суму 1542 грн. 75 коп., у той час, як ця заборгованість була скасована судом. Договір на таких умовах відповідач примусив його підписати.

З наведених підстав позивач просив зобов'язати ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» в особі структурного підрозділу Овідіопольського РЕМ виконати роботи щодо підключення жилого будинку до лінії електромережі та визнати частково недійсним договір №80400273 від 30.06.2015 р. про користування електричною енергією між ним та відповідачем у частині п. 1.8. щодо наявної заборгованості за спожиту електроенергію на суму 1542 грн. 75 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської облатсі від 23 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» про визнання частково недійсним договору на постачання електричної енергії та зобов'язання підключити житловий будинок до лінії електромережі відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, якім позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу 04.08.1988 р. позивач набув право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, (а.с. 9-10)

Після цього за заявою позивача на його ім'я Овідіопольським РЕМ був відкритий особовий рахунок, тобто фактично укладений договір на користування електричною енергією, і він користувався електричною енергією до квітня 2012 року.

У зв'язку з несплатою вартості спожитої електричної енергії у розмірі 1584 грн. 64 коп., Овідіопольський РЕМ відключив будинок позивача від лінії електромережі, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 боргу за спожиту електроенергію та 02.07.2012 р. отримав судовий наказ.

В подальшому житловий будинок позивача був двічі самовільно підключений до лінії електромережі, повторно відключений енергопостачальником від лінії електромережі і рішеннями судів з позивача на користь відповідача були стягнені збитки, завданні розкраданням електроенергії, у розмірі 11 199 грн. 12 коп. та 10 453 грн. 51 коп. (а.с. 40-43)

30.06.2015 р. сторони уклали договір на користування електричною енергією, у п. 18 якого зазначили про наявність у позивача боргів перед енергопостачальником відповідно 1542 грн. 75 коп., 11 199 грн. 12 коп. та 10 453 грн. 51 коп. і передбачили складення графіку погашення боргу позивачем. (а.с. 7)

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою на шостою стаття 203 цього Кодексу. Недійсним є правович, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої сторони, визнається судом недійсним.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 18.11.2015 р. за заявою ОСОБА_3 судовий наказ від 02.07.2012 р. був скасований, після чого ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» звернулось до суду з відповідним позовом. (а.с. 8, 23,28)

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що скасування судового наказу від 02.07.2012 р. та пред'явлення відповідачем відповідного позову до позивача про стягнення боргу не є доказом відсутності боргу позивача за спожиту електричну енергію і не може бути підставою для звільнення його від погашення цього боргу.

При таких даних суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що посилання позивача про безпідставне включення відповідачем до п. 1.8. договору відомостей про наявність боргу за спожиту електроенергію 1542 грн. 75 коп. є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано будь-яких допустимих доказів того, що відповідач примусив його підписати договір про користування електричною енергією.

Пунктом 36 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення, усунення виявлених порушень та/або відшкодування збитків, завданих електропостачальнику (електророзподільному підприємству), крім випадку, коли електроустановку побутового споживача відключено у зв'язку з наявністю заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці, яким серед іншого є крадіжка електроенергії і її споживання без приладів обліку, тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність.

Оскільки житловий будинок позивача був відключений від лінії електромережі у зв'язку з несплатою вартості спожитої електроенергії та її розкрадання і позивач не сплатив енергопостачальнику витрат на повторне підключення, відмовився від складання з відповідачем графіку погашення збитків чи їх реструктуризації і не приступив до погашення збитків, відповідач правомірно не підключив його будинок до лінії електромережі.

При таких даних суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у суду відсутні правові підстави для визнання частково недійсним договору на постачання електричної енергії та зобов'язання підключити житловий будинок до лінії електромережі, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: О.Д. Варикаша

А.П. Бабій