Справа № 314/5022/16-ц
Провадження № 2/314/1164/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2016 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Галянчук Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту користування земельною ділянкою.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, тобто не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

У порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не сплачено судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 484-VIII від 22 травня 2015 року, чинного з 01 вересня 2015 року), за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

У абзаці 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 484-VIII від 22 травня 2015 року, чинного з 01 вересня 2015 року) встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Такі ж розяснення щодо сплати судового збору окремо за кожну з самостійних вимог немайнового характеру, повязаних між собою, міститься і у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Таким чином, позивачем, яким одночасно заявлені дві самостійні вимоги немайнового характеру (встановлення юридичного факту та зобовязання вчинити дії), має бути сплачений судовий збір окремо за кожну вимогу за ставками, встановленими як для позовних заяв немайнового характеру, поданих фізичною особою.

Якщо позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно надати підтвердження та посилання на закон.

Крім того, згідно з п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Зі змісту позову вбачається, що позивачем цих вимог дотримано не було, оскільки не зрозумілими для суду є зміст та суть позовних вимог, взагалі не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують ці обставини. Так, позивачем заявлені вимоги про встановлення факту користування земельною ділянкою, однак, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ст. 391 ЦК України, якою встановлене право власника вимагати усунення перешкод у користуванні своїм майном. Тобто позивачу необхідно визначитися зі способом захисту свого порушеного права, відповідно до вимог ст. 16 ЦК України. Також позовна заява не містить посилань на точну адресу місця розташування цієї земельної ділянки. Не надано позивачем суду доказів, які б підтверджували факт користування цією земельною ділянкою.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву, подану без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали. Якщо у цей строк позивач, відповідно до ухвали, виконає вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, та сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту користування земельною ділянкою залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунути такі недоліки позовної заяви:

- сплатити судовий збір за кожну з двох самостійних вимог немайнового характеру ,згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 484-VIII від 22 травня 2015 року, чинного з 01 вересня 2015 року), за ставками, встановленими п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою;

- якщо позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно надати підтвердження та посилання на закон;

- відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, викласти зміст та суть позовних вимог, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначити докази, що підтверджують ці обставини.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

02.07.2016

02.07.2016