Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1943/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Франко В.А., Чельник О.І.

за участі секретаря Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, Управління державного казначейства в Кіровоградській області, третя особа інспектор ДПС ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда ОСОБА_3, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 липня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с.72-76, 98) просив стягнути на його користь з Державного бюджету України 6000 грн. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представник Управління державного казначейства в Кіровоградській області ОСОБА_4 та представник прокуратури ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги, інші учасники в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2015 року ОСОБА_2 керуючи мопедом VIРЕR SТОRМ ЕХ50QТ15, державний номерний знак ВА АА 1755, був зупинений інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда прапорщиком міліції ОСОБА_6, який склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою інспектора Симонця М.М. ПС2 №19021 від 22.09.2015 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду від 10.11.2015 року постанову інспектора Симонця М.М. ПС2 №19021 від 22.09.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу скасовано.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2015 року постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.11.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за. ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. скасовано, а адміністративне провадження у справі закрито.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували отримання позивачем моральної та матеріальної шкоди спричиненої йому протиправними або незаконними діями чи бездіяльністю правоохоронних органів, позивачем не доведено факт завдання шкоди і виникнення у нього права на отримання компенсації за завдану йому шкоду. Зазначена позивачем матеріальна шкода є понесеними судовими витратами в інших справах.

Проте повністю з доводами суду першої інстанції погодитись не можна, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав, ніж визначених судом першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 листопада 2015 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.Кіровограда та Кіровоградського району прапорщика міліції ОСОБА_3 та скасовано його постанову ПС2№190201 від 22.09.2015 року, якою застосовано до ОСОБА_2 адмінстягнення у виді штрафу в розмір 425 грн. за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовлено (а.с. 8).

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16.11.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАп у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження в справі закрито за відсутністю у його діях складу даного адмінправопорушення (а.с.6-7).

Загальні підстави відповідальності за майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями субєктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обовязок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Враховуючи норми ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Позивач просив стягнути на його користь 3000 грн., які він сплатив за надання йому юридичної допомоги у справі про оскарження до суду в порядку адміністративного судочинства постанови ПС №190201 про притягнення його інспектором ДПС ВДАІ до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Статтею 90 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації встановлюється законом.

Відповідно до статті 168 КАС України, суд може за заявою особи, яка брала

участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо в рішенні не було вирішено питання про судові витрати.

Оскільки сплачені позивачем 3000 грн. під час розгляду справи про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є судовими витратами, тому питання про судові витрати може бути вирішено в порядку визначеному ст.168 КАС України, а не в порядку цивільного судочинства.

Підстави та порядок відшкодування шкоди завданої громадянину незаконним накладенням штрафу визначено Законом України „ Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі-Закон).

Відповідно до п.2 ст.1 Закону відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення (п.4 ст.2 Закону).

У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянину відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у звязку поданням йому юридичної допомоги, моральна шкода (п.п.4,5 ст.3 Закону).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач своє право на відшкодування шкоди за рахунок держави обґрунтовував незаконністю дій інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_3 щодо зупинення позивача, складання адміністративних протоколів та постанови про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а вимоги щодо відшкодування шкоди внаслідок незаконного накладення судом адміністративного стягнення у виді штрафу позивачем не заявлялися.

Оскільки позивач своє право на відшкодування йому моральної шкоди та 3000 грн. за надання йому юридичної допомоги обґрунтовував незаконними діями інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_3, а до адміністративної відповідальної за ч.1 ст.130 КУпАП його притягнуто та накладено штраф судом і ним не ставилися вимоги щодо відшкодування шкоди внаслідок незаконного накладення судом адмінстягнення у виді штрафу, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) позовні вимоги позивача про стягнення на його користь 3000 грн. за надання йому юридичної допомоги та моральної шкоди за накладення судом штрафу в розмірі 3400 грн. задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди за накладення інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда ОСОБА_6 на позивача штрафу за вчинення адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки згідно відповіді на запит суду Відділу безпеки дорожнього руху Управління превентивної діяльності від 19.10.2016 року, адміністративна справа відносно ОСОБА_2 не закривалася.

Неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права відповідно до п.п.1,4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, Управління державного казначейства в Кіровоградській області, третя особа інспектор ДПС ВДАІ з обслуговування міста Кіровограда ОСОБА_3, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді В.А.Франко

ОСОБА_7