Провадження № 2/521/5808/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та поділу майна подружжя.

06.10.2016 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та поділ майна подружжя розєднано, та у одне провадження виділено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та у друге провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

26.08.2016 року через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_2 було подано клопотання про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя до Біляївського районного суду Одеської області, оскільки позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, відповідно до державного акту на землю серії ЯЕ № 676551 від 06.12.2007 року, спірна земельна ділянка розташована за адресою: вул. Лугова, буд.№14, с. Усатове, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила передати справу на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував, щодо передачі справи за підсудністю.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, мають виключну підсудність та пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 42. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, коли вимоги пов'язуються з визнанням права на земельну ділянку, встановленням порядку користування земельною ділянкою чи усуненням перешкод у цьому, іншими вимогами з приводу земельної ділянки чи розташованої на ній нерухомості, зокрема, про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, суди обов'язково застосовують правила про виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України).

Згідно ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Таким чином, суд вважає, що дана позовна заява не підсудна Малиновському районному суду м. Одеси і її слід передати до Біляївського районного суду м. Одеси, для розгляду по суті за підсудністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 116, 117 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, передати для розгляду по суті за підсудністю до Біляївського районного суду м. Одеси.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.С. Леонов