У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_2, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2013 року між ПрАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_4 був укладений договір страхування серії ПКД № 1303087 майнових інтересів власника автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. 16 квітня 2014 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Mбxima», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту № 79/2014 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 25 квітня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний № НОМЕР_2, становить 88 343 грн 71 коп. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 21 травня 2014 року було складено страховий акт. Позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля у розмірі 82 976 грн 71 коп. Крім того, суму у розмірі 4 317 грн було зараховано у сплату недосплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із ЦОК № 5 Харківської філії AT «Просто-страхування». Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 87 293 грн 71 коп., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_2 в порядку регресу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року, позов ПрАТ «Просто-страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Просто-страхування» на відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 87 293 грн. 71 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, у тому числі й право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року № 6-2587цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, вину відповідача у скоєні ДТП та факт сплати страховиком суми страхового відшкодування, наявність у позивача права самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_2, Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов