справа 611/161/16 - ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області.

головуючого - Черниха Є.А.

секретаря - Левченко Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є позивачка по справі.

7 серпня 2015 року, при зверненні до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивачка з цього приводу вказує, що факт належності за ОСОБА_2 житлового будинку з господарсько побутовими спорудами підтверджується даними довідки Барвінківського КПТІ від 13.08.2015 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2.

Проте, як вказувала позивачка, правовстановлюючий документ на вказаний будинок при житті, ОСОБА_2 не отримав.

20 березня 1957 року між ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Барвінківської міської ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

В цьому зв'язку, звернувшись до суду, позивачка просила встановити факт належності за померлим ОСОБА_2 житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно.

Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце с лухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, просила позов задовольнити.

Барвінківська міська рада Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили. Подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти позову не заперечують.

Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені.

При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є позивачка по справі.

7 серпня 2015 року, при зверненні до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Згідно довідки Барвінківського КПТІ від 13.08.2015 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Технічний паспорт на житловий будинок виготовлявся 12 серпня 2015 року.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про встановлення факту належності за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок було побудовано у 1957 році.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року (6-137цс13).

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України .

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, утому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 1261 ЦК України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року житлового будинку з господарсько - побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарсько - побутовими спорудами (літ. А - 1 житловий будинок; літ. Б літня кухня; літ. В сарай; літ. Г сарай; літ. Д погріб; № 1 огорожа; № 2 ворота), розташованого по АДРЕСА_1

Рішення сторонами може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.А. Черних.