Справа № 317/3781/15-ц
№/п2/317/221/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б..
при секретарі Величко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 666,66 грн. В обґрунтування своїх позовних позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP1140640 від 30.06.2005 року відповідач отримав кредит в розмірі 631,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав. В звязку з чим станом на 13.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 18 666,66 грн., яка складається з наступного: 631,28 грн. - заборгованість за кредитом; 4 734,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13 301,25 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, які позивач і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1218,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав.
Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 30.06.2005р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1В, був укладений кредитний договір № DNH4KP1140640.
Відповідно до даного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 631,80 грн. на придбання мобільного телефону марки LG на строк 3 місяці, тобто до 30.09.2005р. включно зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (п.1.1 Договору).
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав, про що свідчить рахунок фактура №ФТ-1275 від 30.06.2005р. та видаткова накладна №ФТ-4787 від 30.06.2005р.
Відповідач в свою чергу взяв на себе цим договором зобовязання: погашати заборгованість за даним кредитним договором, шляхом внесення грошових коштів в період з 21 по 28 числа кожного місяця в розмірі 219,59 грн., сплатити банку комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 22,00% розрахованої від вартості товару за вирахування внесеного авансу, сплатити комісії компанії за консультаційні послуги в розмірі 8,00 % розрахованої вартості товару за вирахуванням внесеного авансу (п.п.1.2, 1.3.2., 1.3.3. Договору).
Зробити висновок щодо виконання відповідачем покладених на нього кредитним договором зобовязань, суд не може, оскільки з наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку суду не зрозуміло чи сплачував відповідач ОСОБА_1 кредит. Тому судом були винесені ухвали 27.01.2016р. та 15.02.2016р. про витребування від позивача доказів, а саме:
- розрахуноку, в якому буде чітко зазначена дата здійснення кожного платежу для визначення судом строку перебігу позовної давності;
- відомостей щодо здійснення боржником останнього платежу окремо по основному зобовязанню та окремо по додатковим зобовязанням (відсотки за користування кредитними коштами, штраф, пеня);
- відомостей щодо початку нарахування відсотків(дата) за користування кредитними коштами, окремо дата з якого часу відбувається нарахування відсотків за прострочення здійснення платежу, окремо нарахування штрафів та пені.
Однак позивач до суду не надав витребуваної інформації.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожної сторони.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.
Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу або із закінченням строку кредитного договору.
Оскільки відомостей щодо здійснення відповідачем останнього платежу(погашення) за кредитним договором, позивачем суду не надано, то суд вважає початком строку перебігу позовної давності з 30.09.2005р. дати закінчення строку дії договору.
Під час розгляду вказаної цивільної справи відповідач ОСОБА_1 до суду не зявлявся і не заявляв клопотання про застосування строків позовної давності але і позивачем до суду не надавалось заяв про поновлення строків позовної давності.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 84, 88,130, 174, 215, 224- 229, 294, ЦПК України, ст. ст.253, 261,267, 525, 526, 530, 536, 625, 1052 ЦК України, суд, -
В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.Б. ГРОМОВА