Справа № 381/2419/15-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/112/16 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 51 24.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Гуля В.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна над малолітніми дітьми,

встановила:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому посилався на те, що 18.09.2004 року сторони уклали шлюб, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2012 року відповідачка почала зловживати спиртними напоями, це призвело до того, що була звільнена з роботи, про що свідчать додатки та характеристика з місяця роботи.

ОСОБА_3 перестала займатися вихованням дітей, пиячила, не приходила ночувати додому. Сімейне життя ставало дедалі нестерпним, діти страждали і він вимушений був подати позов до суду про розірвання шлюбу.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2013 року шлюб з ОСОБА_3 розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідачка поїхала проживати до своєї матері в селище Кожанка Фастівського району Київської області. Станом на сьогодні її місце знаходження йому не відоме.

В даний час діти проживають з ним, ходять до школи та в дитячий садок у м. Фастові, в мікрорайоні Завокзалля.

З тих пір і по теперішній час відповідачка не цікавиться життям своїх дітей, не приймає ніякої участі в їхньому вихованні. Вона не виконує свої материнські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Взагалі її спосіб життя є антисоціальним, вона продовжує зловживати спиртними напоями, на шлях виправлення ставати не хоче. У зв'язку з такою поведінкою матері до дітей у них до неї немає ніяких родинних почуттів.

Вихованням дітей займається лише він за допомогою своєї матері, з якою вони разом проживають. Всі витрати на дітей несе виключно він.

Таким чином, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, то позивач просив позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити його опікуном над дітьми.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначене рішення і ухвалити нове, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити його опікуном над ними. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд не розглянув його клопотання про допит свідків та не заслухав думку самих дітей з приводу позбавлення їхньої матері батьківських прав.

Крім того, як на підставу відмови у позові суд зазначив відсутність у матеріалах справи висновку служби у справах дітей, однак, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України саме суд був зобов'язаний зобов'язати орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання даного спору.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутній висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, наведені в позовній заяві обставини про ухилення відповідача ОСОБА_3 від виховання неповнолітнього сина і доньки, та нехтування своїми батьківськими обов'язками не знайшли свого належного підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, в даному випадку з урахуванням характеру винної поведінки ОСОБА_3, суд вважав, що відсутні всі правові підстави згідно частини 1 пункту 2 статті 164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідача батьківських прав.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За правилами частин 4, 5 та 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до роз'яснень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18.09.2004 року, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Як убачається з мотивувальної частини даного рішення, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року. Подружнє життя сторін виявилося невдалим, відповідачка зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя, більше року проживає окремо від сім'ї, вихованням малолітніх дітей не займається. Сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, не проживають разом, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні.

Як убачається з резолютивної частини даного рішення суду, малолітніх ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 31.05.2006 видане ВРАЦС Фастівського МРУЮ Київської області) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 23.12.2008 видане ВРАЦС Фастівського МРУЮ Київської області) залишено проживати разом з батьком ОСОБА_2. (а. с. 12).

Встановлено, що діти проживають з батьком, вихованням дітей займається лише він, діти ходять до школи та в дитячий садок у м. Фастові, відповідачка зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, не цікавиться життям своїх дітей, не приймає ніякої участі в їхньому вихованні, не виконує свої материнські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства.

Зазначені обставини підтверджуються висновком Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області від 28.01.2013 року, характеристикою від 20.02.2013 року, інформацією дошкільного навчального закладу № 10 «Малятко», Фастівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 № 91 від 29.01.2013 року, довідками виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області за січень 2013 року та № 547 від 10 квітня 2015 року, актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 від 15 травня 2015 року та іншими матеріалами справи. (а. с. 13, 20, 24-26, 31-32, 33).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-15/723 від 22.02.2016 року відповідно до довідки-характеристики Кожанської селищної ради № 01-15/34 від 28.01.2016 року ОСОБА_3 характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та має звичку до тютюнопаління.

Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.01.2016 року ОСОБА_3 вихованням дітей не займається.

Згідно з характеристиками ЗОШ № 10 на малолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мати дітей ОСОБА_3 не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, що свідчить про байдужість до подальшої долі дітей та неналежного виконання материнських обов'язків.

Виходячи з вище викладеного, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 2 від 04.02.2016 року, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. (а. с. 117-122).

Колегія суддів погоджується з даним висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дітей.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного встановлено, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, тому вона може бути позбавлена батьківських прав відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 10, 33 ЦПК України, ст. 19 СК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не вирішив питання про залучення до участі в справі органу опіки та піклування та не витребував від останнього письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, також на підставі інших документів, які стосуються справи, та дійшов безпідставного висновку про відмову в позові.

Як убачається з позовної заяви, позивач просив призначити його опікуном над малолітніми дітьми.

Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_2, опікуном над малолітніми дітьми не підлягають до задоволення, оскільки діти не є сиротами і не позбавлені батьківського піклування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 рокускасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна над малолітніми дітьми задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_2 батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді