Справа №345/4168/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2016 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мошківа О.С.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла та усунення перешкод у користуванні майном, суд

встановив:

що ПАТ «Універсал Банк» звернувся із даним позовом до суду мотивуючи його тим, що відповідач разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для повного забезпечення кредитних зобовязань за кредитними договорами № 020-2008-765 та № 020-2008-766 від 26.03.2008 р. укладених між позивачем та ОСОБА_1, за договором від 28.03.2008р. передали позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Внаслідок невиконання кредитних зобовязань позивач звернув стягнення на зазначений предмет іпотеки і оскільки прилюдні торги не відбулися виявив бажання залишити його за собою в рахунок погашення заборгованості. 07.10.2014р. позивачу приватним нотаріусом було видано Свідоцтво про право власності на дану квартиру. 22.07.2015 року представниками позивача було здійснено заходи з приводу звільнення іпотечної квартир та складено Акт про відсутність доступу до приміщення. Також згідно виданої довідки «ЖЕО № 1» Калуської міської ради станом на 22.07.2015р. у даній квартирі відсутність будь-які зареєстровані особи. Оскільки, законного доступу до володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном у позивача, як одноосібного власника немає, то з мотивів захисту права приватної власності на підставі вимог ЦК України він звернувся до суду із позовом про виселення без надання іншого житла ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 та зобовязання не чинити перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своєю власністю.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву про те, що позов підтримує, а справу просить розглянути без нього та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, також не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина».

Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав:

Як вбачається із копій договорів, відповідач ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для повного забезпечення кредитних зобовязань за кредитними договорами № 020-2008-765 та № 020-2008-766 від 26.03.2008 р. (а.с. 11-16) укладених між позивачем та ОСОБА_1, за договором іпотеки від 28.03.2008р. передали позивачу в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 7-10).

Згідно копії Свідоцтва від 07.10.2014р. позивачу належить квартира АДРЕСА_3 (а.с. 17). Згідно копії Акту від 22.07.2015р. (а.с. 19), відповідач відмовився добровільно звільнити квартиру.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на вимоги законодавства, суд вважає, що слід зобовязати відповідача не чинити позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Стаття 40 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей і виселення проводиться у порядку, встановлених законом.

Згідно правової позиції ВСУ викладеної у Постанові від 15.03.2015р., як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

За змістом ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення, підлягають опублікуванню на офіційному веб-сайті Верховного Суду України не пізніш, як через пятнадцять днів з дня їх прийняття.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 не придбана іпотекодавцями за кредитні кошти, а належала їм на праві приватної власності, що слідує з матеріалів справи (а.с. 7-10, 17) тому, суд приходить до висновку, що вимоги про виселення відповідача не можуть підлягати задоволенню.

На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, Закону України "Про іпотеку", Постанови ВСУ від та керуючись ст. ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково. Зобовязати ОСОБА_1, ІНП НОМЕР_1, не чинити перешкоди ПАТ «Універсал Банк» у користуванні та розпорядженні квартирою № 93 по вул. Євшана, 13, м. Калуш, Івано-Франківська область, в тому числі шляхом надання безперешкодного доступу до квартири.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: