АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4763/16 Справа № 202/7007/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Дніпро 08 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу відповідач лише двічі надав грошову допомогу у розмірі однієї тисячі гривень на утримання спільної дитини, однак така допомога не має системного характеру та є недостатньою. Відповідач має постійне місце роботи та отримує стабільний дохід та має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Отже, враховуючи що відповідач відмовляється добровільно надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини позивач наполягає на задоволені заявлених вимог /а.с.1-2/.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також вирішено питання щодо судових витрат /а.с.26/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права /а.с.80-83/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду зміні в частині визначення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини на підставі ч.1 ст.309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 05 вересня 2009 по 19 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року /а.с.4-5/.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №41 складено 08 квітня 2010 року, який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні /а.с.3/.

Відповідно до наданого суду наказу №1-К від 25 січня 2007 року та довідки від 22 лютого 2016 року відповідач працює В ПП «Стройтехресурси» та обіймає посаду директора. Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 за період з серпня 2015 року по січень 2016 року складає 1 681, 92 грн. /а.с. 50, 51/.

Разом з тим, відповідач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №217 складено 02 квітня 2003 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що також підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №282 складено 06 травня 2015 року /а.с.48, 49/.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України N 3від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, а саме мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Розглядаючи справу за наведених обставин та вимог законодавства, суд першої інстанції ухвалюючи рішення прийшов до правильного висновку щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Разом з тим, при визначені розміру аліментів на утримання дитини суд першої інстанції не врахував, що відповідач має ще також двох неповнолітніх дітей, які також потребують грошові кошти на своє утримання з боку їх батька.

Враховуючи зазначені обставини та дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з того та розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню з 1/3 частини до 1/4 з усіх видів доходів щомісячно. Розмір аліментів визначено з врахуванням матеріального становища сторін, стану здоровя відповідача та стану здоров'я неповнолітньої дитини, які потребують додаткових витрат на лікування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та змінивши його з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року в частині розміру стягнення аліментів змінити з 1/3 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р. Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_7