Справа № 183/7753/15
№ 2/183/657/16
23 лютого 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретарі Драній В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування.
В обґрунтування заявленого позову, позивач посилалась на те, що 22 березня 2015 року помер ОСОБА_3, який є чоловіком ОСОБА_1, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді будинку, розташованого за адресою: вул. ОСОБА_4, 38-А, в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області. При житті, ОСОБА_3 побудував будинок по вул. ОСОБА_4, 38-А, в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому позивачка мешкає та зареєстрована до сьогодні. Діти померлого звернулися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. При зверненні до нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки до нотаріальної контори не було надано правовстановлювальних документів на зазначений будинок. Враховуючи, що ОСОБА_3, спадкоємцем після смерті якого є позивачка ОСОБА_1, за життя правовстановлювальних документів на зазначений будинок з надвірними побудовами не оформив, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання прав та обовязків забудовника після його смерті.
В судове засідання позивачі не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, та просить його задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомили.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили суд розглядати справу за відсутності їхнього представника.
В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом по справі встановлено факт, що 22 березня 2015 року помер ОСОБА_3, який є чоловіком ОСОБА_1, яка відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.
Позивачка разом з чоловіком на підставі рішення Новомосковської районної ради № 350 від 11 жовтня 1976 року про надання земельної під будівництво житлового будинку, на підставі якого було видане свідоцтво на забудову садиби, побудували будинок по вул.. ОСОБА_4, 38-А в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому позивачка мешкає та зареєстрована до сьогодні. Земельна ділянка по вул.. ОСОБА_4, 3-А в с. Спаське Новомосковського району була передана у приватну власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку в розмірі 0,1909 га на підстав рішення Спаської сільської ради від 07 грудня 1993 року.
Згідно ст. 16, 20 ЗК України, в редакції 1970 року надання земельних ділянок у постійно користування здійснюється в порядку відведення, на підставі рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР, з видачею державного акту.
З технічного паспорту на будинок 38-А по вул. Козинця П. в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що він побудований у 1978 році.
Відповідно до вимог ст. 17 ЗУ «Про власність», який діяв на момент побудови будинку, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до вимог ст. 112 ЦК України, в редакції 1963 року, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.
Згідно довідки Спаської сільської ради, № 361 від 10 листопада 2015 року земельна ділянка, розташована за адресою: вул. Козинця П, 38-А в с. Спаське Новомосковського району належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту серії І-ДП № 062743 виданого 26 липня 2000 року, та на вказаній земельній ділянці померлим був побудований будинок.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вказана земельна ділянка, площею 1,909 га належить на підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1. Право власності на будинок не зареєстроване.
Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України , в редакції 2003 року, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 були співвласниками матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва будинку № 38-А по вул.. Козинця П. в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право щодо оформлення права власності, тому як ОСОБА_3 помер 23 березня 2015 року.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу за № 91/2015 від 23 червня 2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлого 23 березня 2015 року, із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулась дружина померлого ОСОБА_1 та з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 звернулись діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.
За вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_6, на момент смерті належали права та обовязки співзабудовника на житловий будинок зі спорудами, розташованими за адресою: вул. ОСОБА_4, 38-А в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області; а враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини; єдиними спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину є ОСОБА_1, то суд приходить до переконання що її вимоги щодо визнання за нею прав та обовязків співзабудовників на житловий будинок зі спорудами, що розташовані за адресою: вул. ОСОБА_4, 38-А в с. Спаське Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 23 березня 2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1167, 1268 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 права та обовязки забудовника на житловий будинок зі спорудами, що розташовані за адресою: вул. ОСОБА_4, 38-А в с. Спаське Новомосковського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 23 березня 2015 року, що складається з: житловий будинок А, прибудова а, ганок, літня кухня Б, гараж В, сарай Г, вхід в погріб Е, сарай Ж, вбиральня З, літній душ И, сарай Л, погріб пг, колодязь К, зливна яма З/Я, колонка К1, огорожа №1; ворота № 2; хвіртка № 3; огорожа № 4, огорожа № 5, замощення І.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Дубовенко