Справа № 2/489/1801/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування. Вказували , що 31.10.2015 р. помер ОСОБА_6 (чоловік та батько позивачів), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 9/50 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві. Після смерті ОСОБА_6 його син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно втрачений.

Посилаючись на вищевикладене позивачі просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 45/300 часток у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, вул. Комунарівська, 26; за ОСОБА_3 право власності на 9/300 часток у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, вул. Комунарівська, 26.

В судовому засіданні представник пзивачів заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, згідно заяви просив про розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 не зявився, повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

10.11.1961 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 одружились.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно Рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів № 21 від 19.01.1990 р. ОСОБА_6 на праві власності належить 9/50 часток житлового будинку №26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві.

Відповідно до копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок ОСОБА_6 на праві приватної власності належить 9/50 часток житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами № 26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві.

31 жовтня 2015 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належних йому на праві власності 9/50 часток житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами № 26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_6 був складений заповіт, посвідчений ПН ММНО ОСОБА_7 21.07.2011 р., відповідно до якого він заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, тобто все, що буде належати йому на час смерті, своєму сину - ОСОБА_5.

Однак в подальшому, 21.07.2014 р. ОСОБА_6 також склав заповіт, який було посвідчено ПН ММНО ОСОБА_8, та відповідно до якого він заповідав усю належну йому частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівля ми та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Комунарівська, буд. 26 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно положень ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

З матеріалів справи вбачається, що у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли його дружина ОСОБА_3, та його сини - ОСОБА_2 і ОСОБА_5

При цьому судом встановлено, що станом на час відкриття спадщини діяв заповіт, який був складений померлим пізніше та скасував усі попередні. А саме заповіт, посвідчений ПН ММНО ОСОБА_8 21.07.2014 р., за яким він заповідав належну йому на праві власності частку житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами № 26 по вул. Комунарівській в м. Цвєтова Валерія Леонідовича Миколаєві своєму сину - ОСОБА_2

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 дружина померлого ОСОБА_6, є пенсіонеркою за віком, тобто непрацездатною особою, в звязку з чим має право на обовязкову частку у спадщині, яка заповідалась .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Інші особи, крім позивачки ОСОБА_9, які мають право на обовязкову частку у спадщині, судом не встановлені.

Проте відповідно до Постанови нотаріуса від 17.05.2016 р. позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на 9/50 часток житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами № 26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, якому за життя на праві власності належало 9/50 часток житлового будинку № 26 по вулиці Комунарівська в м. Миколаєві, однак оригінал правовстановлюючого документа було втрачено, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1216, 1218,1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 45/300 часток житлового будинку № 26 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, який помер 31.10.2015 р.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 9/300 часток житлового будинку № 26 по вул. Комунарівська в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, померлого 31.10.2015 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: