АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Гриня Костянтина Андрійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/4053/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із таким рішенням суду Гринь К.А. в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про застосування позовної давності до правовідносин, що виникли між сторонами, оскільки відповідно до ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В суді апеляційної інстанції Олейнік Н.О. в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 червня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ЗАТ КБ «Приватбанк» видало ОСОБА_2 кредитну картку з затвердженим кредитним лімітом у сумі 3000,00 грн., визначенням базової процентної ставки за користування кредитом 2% в місяць, щомісячною комісією 3,5%, зі строком дії картки до червня 2009 року.

Відповідно до п. п. 3.1.1. та 3.1.3. правил користування платіжною картою Умов та правил надання банківських послуг строк дії карти вказується на лицевій стороні карти (рік та місяць). Карта дійсна до останнього календарного дня місяця вказаного на картці. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності на картрахунку грошових коштів для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій.

08 липня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову, зазначило, що 12 червня 2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір № б/н, за яким останньому було надано кредитну карту зі строком дії до червня 2009 року та встановленим початковим кредитним лімітом на суму 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. ОСОБА_2 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість по відсоткам за вказаним договором нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 07 липня 2012 року по 07 липня 2015 року становить 6 012,91 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитом з відповідача не стягнута, а тому відсутні й підстави для стягнення нарахованих ним відсотків за період з 07 липня 2012 року по 07 липня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено поняття строку договору. Відповідно до вказаної норми строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Після закінчення строку дії договору припиняються права та обов'язки, встановлені таким договором, між сторонами залишаються лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Пунктами 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою визначено, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Тобто, в даному випадку строк дії кредитного договору прирівнюється до строку дії кредитної картки.

Строк дії картки, виданої відповідачу на підставі заяви від 12 червня 2008 року закінчився в червні 2009 року.

Проценти, щодо яких заявлені вимоги, були нараховані ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 07 липня 2012 року по 07 липня 2015 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк».

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, оскільки після закінчення строку дії договору припиняються права та обов'язки, встановлені таким договором, між сторонами залишаються лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Гриня Костянтина Андрійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В. Соколова