Єдиний унікальний номер 242/1136/14-ц Номер провадження 22-ц/775/215/2016
Головуючий в 1 інстанції Кротінов В.О. Єдиний унікальний номер 242/1136/14-ц
Доповідач Халаджи О.В. Номер провадження 22-ц/775/215/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів: Жданової В.С., Санікової О.С.,

секретар Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду від 27 жовтня 2015 року винесену за поданням начальника державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2013 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Рішення набрало законної сили.

В процесі виконання судового рішення до Селидівського міського суду надійшло подання начальника державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у спільній власності подружжя.

Ухвалою Селидівського міського суду від 27 жовтня 2015 року зазначене подання було задоволено та визначено, що ОСОБА_1, як одному з подружжя належить на праві власності ? частка будинку №44 по вул. Заречна у м. Селидове Донецької області.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що питання про визначення часток майна боржника у спільній власності подружжя розглядалось без його належного повідомлення і його дружини ОСОБА_4 та відповідно без їх участі, також подання ВДВС було неналежно оформлено, а тому судом був порушений порядок розгляду справи у звязку з чим ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції на новий розгляд питання.

Представник заінтересованої особи, стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що тривалий час рішення суду не виконується, ОСОБА_1 у всякий спосіб затягує виконання судового рішення, права її довірителя порушуються через невиконання рішення суду. Просила визначити частку будинку за адресою: м.Селидове, вул.Зарічна, 44, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Представник ДВС Селидівського міського управління Донецької області до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву з прохання слухати справу без їх участі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у справі є особисто прийняті ними телефонограми, до того ж інформація про їх виклик розміщена на офіційному сайті апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд:

-відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Судом встановлено, що заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.2013 р., яке набрало законної сили 18.11.2013р. були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та на його користь з ОСОБА_1 стягнуто суму боргу в розмірі 124000,00 грн.(а.с.43-44 т.1).

На виконання рішення Селидівським міським судом Донецької області був виданий виконавчий лист № 2/242/1204/13 від 27.11.2013 р.(а.с. 88 т.1).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Селидівського МУЮ ВП № 41033270 від 04.12.2013 р. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/242/1204/13 від 27.11.2013 р.(а.с.146 т.1).

Під час проведення виконавчих дій, було з»ясовано, що боржник ОСОБА_1 з 16.07.1983 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції № 390/034-147 від 11.04.2014 р.(а.с. 95 т.1).

На підставі договору купівлі-продажу будинку від 20.09.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу, подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбаний будинок за адресою: м.Селидове Донецької області, вул..Зарічна, 44, що є їх спільною сумісною власністю(а.с.148 т.1).

Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 24983295 від 02.10.2015 р. Обєкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул. Заречна, буд.44 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 повністю у розмірі 1/1 частки (а.с.120).

Згідно паспорту серії ВВ № 502215, виданого Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 44.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв(скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 5 ЦПК про порушення цивільної справи в загальному суді; статей 98,99 і гл.14 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статей 90, 93 ЦПК про судові виклики та повідомлення; гл.20 ЦПК про судовий розгляд; глав 40,41 ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції; статей 2,18,21,22,26,29,31,41,42,64, розділів ХІ, ХІІ,ХІІІ ГПК тощо.

Згідно п. 12 зазначеної Постанови, частка боржника у спільній власності іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується за поданням державного виконавця.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначає що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розглядаючи подання начальника державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у спільній власності подружжя, суд першої інстанції правильно визначився із нормами матеріального закону, які підлягають застосуванню та зробив правильний висновок про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя.

Суд не приймає як довід апеляційної скарги посилання ОСОБА_1 на невідповідність подання ДВС встановленій формі та змісту, яке повинно відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а також вимогам зазначеним у листі Депортаменту державної виконавчої служби, від 18.12.2006 року №25-1/899/7 «Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв», оскільки з матеріалів справи вбачається (Т. 1 а.с. 86- 92), що подання начальника державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 містить найменування суду, до якого подається, містить перелік документів, які додаються, підписано особою яка його подає із датою подання, яка міститься на штампі суду про отримання документів.

Дійсно, при надходженні зазначеного вище подання до суду, в ньому не містилося найменування усіх зацікавлених осіб по справі із зазначенням їх місцезнаходження, не містилося копій документів по числу зацікавлених осіб, проте ці недоліки були виправлені у суді першої інстанції із притягненням цих осіб до участі у справі, що підтверджується судовими повістками, надісланими за адресою їх проживання (Т. 1 а.с. 126, 127) та які у свою чергу скористувались своїм правом ознайомитись з матеріалами справи, що підтверджується заявою ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 128) та заявою ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи (Т. 1 а.с. 129).

До того ж справа про визначення частки майна боржника у спільній власності подружжя двічі розглядалась апеляційним судом та винесені судом першої інстанції ухвали скасовувались з підстав порушення судом норм процесуального права за скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що також свідчить про усунення зазначених вище недоліків та притягнення по справі усіх зацікавлених осіб. Також у справі у якості представника ОСОБА_1 бере участь його представник ОСОБА_6

Посилання ОСОБА_1 у його апеляційній скарзі на неналежне його та його дружини ОСОБА_4 повідомлення про час та місце розгляду справи, у звязку з чим ті були позбавлені можливості захищати у суді свої права, також колегією суддів до уваги не приймається.

Так, як вбачається з матеріалів справи, справа за поданням начальника ВДВС про визначення частки майна боржника у спільній власності подружжя призначалася до слухання чотири рази 22.09.2015 року, 30.09.2015 року, 07.10.2015 року та 27.10.2015 року. ОСОБА_1 не заперечує той факт, що його було повідомлено про час та місце розгляду справи на 22.09.2015 року та на 07.10.2015 року. Судовий виклик на 22.09.2015 року усіх учасників процесу було здійснено за допомогою смс повідомлення, ОСОБА_1 особисто за телефонним номером 51, ОСОБА_4 за номером 45, а також за допомогою телефонограм (Т. 2 а.с. 52-61). Судові повістки із повідомленням про вручення на зазначену дату повернені без вручення з невідомих причин (а.с. 66-70). Справа на 22.09.2015 року відкладена на 30.09.2015 року за заявою ОСОБА_1 до повернення його представника ОСОБА_6 з відрядження. Особисто ані ОСОБА_1 ані його дружина ОСОБА_4 до судового засідання не зявились.

Про відкладення справи на 30.09.2015 року усі учасники процесу повідомлені за допомогою смс повідомлення, ОСОБА_1 особисто за телефонним номером 51, ОСОБА_4 за номером 45, а також за допомогою телефонограм (Т. 2 а.с. 74-84). 30.09.2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до судового засідання не зявились, у звязку з чим справу було відкладено на 07.10.2015 року.

07.10.2015 року ОСОБА_1 особисто надав до суду заяву про відкладення справи у звязку з його хворобою, додавши копію лікарняного листа від 06.10.2015 року. Судову повістку ОСОБА_1 у суді отримувати відмовився, про що працівниками суду було складено акт (а.с. 111-113). ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до судового засідання не зявились. Справа відкладена на 27.10.2015 року, про що усі учасники повідомлені за допомогою смс повідомлення, ОСОБА_1 особисто за телефонним номером 51, ОСОБА_4 за номером 45, а також за допомогою телефонограм (Т. 2 а.с. 102-109). Судові повістки із повідомленням про вручення на зазначену дату повернені без вручення з невідомих причин (а.с. 124-128). Проте про відкладення слухання по справі на 27.10.2015 року судову повістку особисто отримано представником ОСОБА_1 ОСОБА_6 (Т.2 а.с. 135), що з огляду на п. 5 ст. 76 ЦПК України є належним повідомленням самого ОСОБА_1, що спростовує його довід про його неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи всі порушення, на які вказує ОСОБА_1 були усунуті в суді першої інстанції та не призвели до неправильного вирішення справи, всі сторони належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про що в справі є докази.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 304, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Селидівського міського суду від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: