Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінниця-міськтеплоенерго» (далі - КП Вінницької міської ради «Вінниця-міськтеплоенерго») про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що проживає в АДРЕСА_1, яка обладнана будинковим лічильником теплової енергії.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2012 року визнано дії КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» неправомірними та зобов'язано відповідача здійснити їй перерахунок суми оплати за послуги централізованого теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2011 року без врахування тарифу (абонентської плати) 1,48 грн за 1 кв. м. Відповідач 01 листопада 2011 року продовжував нараховувати оплату за послуги теплопостачання із розрахунку тарифу на 1 кв. м.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року дії відповідача щодо нарахування їй річної (місячної) абонплати за послуги централізованого теплопостачання за період з 01 листопада 2011 року по 31 грудня 2014 року визнано неправомірними, при цьому відповідач здійснив перерахунок під час розгляду справи.

Зазначала, що при здійснені перерахунку порушено вимоги закону, дії відповідача є незаконними. Так, відповідач здійснив перерахунок із спливом строку позовної давності. Крім того, перерахунок здійснено з урахуванням теплового навантаження квартири, однак договір від 26 жовтня 2007 року, укладений між сторонами, не містить умов щодо теплового навантаження будинку та порядку визначення умовно-постійної частини тарифу на опалення, а тому у відповідача відсутні підстави для обрахунку оплати умовно-постійної частини тарифу за послуги теплопостачання. Також зазначала, що квартира не є об'єктом теплоспоживання і не має окремих технічних умов на приєднання теплового навантаження.

Просила визнати дії відповідача з нарахування суми оплати за послуги з централізованого теплопостачання в частині умовно-постійної складової тарифу за період з 01 січня 2009 року по 01 січня 2015 року неправомірними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок суми оплати за послуги з централізованого теплопостачання шляхом зменшення суми оплати на 3 569,97 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1 ст. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якому кореспондує право виконавця (управителя, балансоутримувача) стягувати прострочені платежі із осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1, яка обладнана будинковим лічильником теплової енергії, є споживачем послуг з теплопостачання, відповідач - виробником та виконавцем цих послуг.

Між сторонами укладено договір № 6137-77007708 про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води від 26 жовтня 2007 року. Відповідно до умов договору, виконавець зобов'язався надавати споживачеві послуги з водо- та теплопостачання, а споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання та користування послугами на умовах договору. Вартість наданих послуг визначається за тарифами та нормами, затвердженими органами місцевого самоврядування або іншими регуляторними органами згідно чинного законодавства. За наявності засобів обліку споживач сплачує за центральне опалення 184,51 грн/Гкал, за гаряче водопостачання 9, 25 грн/ куб. м. У разі зміни тарифу виконавець проводить перерахунок з дня зміни тарифу без внесення змін до цього договору (а. с. 5).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради 23 липня 2009 року № 1647 «Про затвердження двоставкових тарифів на теплову енергію, опалення та одноставкових тарифів на підігрів води та гаряче водопостачання для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», а надалі рішенням від 28 жовтня 2010 року № 3006 «Про коригуванння двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення та одноставкових тарифів на надання послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», затверджено двоставкові тарифи на надання послуг з централізованого опалення та відповідно встановлено плату за одиницю приєднаного теплового навантаження з централізованого опалення у місяць упродовж року, абонентську плату за 1 кв. м опалювальної площі у місяць упродовж року, плату за споживання 1 Гкал теплової енергії для надання послуг централізованого опалення (при наявності приладів обліку).

Відповідно до рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2012 року, визнано неправомірними дії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_3 річної (місячної) абонентської плати за послуги з централізованого теплопостачання із розрахунку 1, 48 грн. за 1 кв. м в будинку, що обладнаний лічильником теплової енергії, з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2011 року; зобов'язано КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» здійснити перерахунок суми оплати за послуги централізованого теплопостачання за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2011 року без врахування тарифу (абонентської плати) 1,48 грн за 1 кв. м (а. с. 31-37).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року, визнано дії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_3 річної (місячної) абонентської плати за послуги централізованого теплопостачання із розрахунку 1, 48 грн/кв.м з 01 листопада 2011 року до 30 червня 2014 року, із розрахунку 1, 68 грн/кв. м з 01 липня 2014 року до 31 липня 2014 року, із розрахунку 1,76 грн/кв. м з 01 серпня 2014 року до 31 грудня 2014 року у квартирі АДРЕСА_1, що обладнаний лічильником теплової енергії - неправомірним (а. с. 11-13).

У вказаних судових провадженнях правомірність застосування двоставкового тарифу для розрахунку за опалення не оспорювалася, оскаржувалося лише застосування одиниці послуги з централізованого опалення в умовно-постійній складовій частині двоставкового тарифу, судовими рішеннями встановлено неправомірність нарахування плати за тепло виходячи із опалювальної площі 1 кв. м, а не за 1 Гкал теплової енергії у зв'язку із наявністю приладу обліку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

На виконання рішень апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2012 року та Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» здійснено перерахунок ОСОБА_3 плати за опалення, де в умовно-постійній складовій частині двоставкового тарифу за одиницю послуги прийнято 1 Гкал теплової енергії.

Вказаний перерахунок на виконання судового рішення не є вимогою про захист цивільного права або інтересу у розумінні ст. 256 ЦК України, до якої встановлюються строки давності, а тому доводи касаційної скарги в цій частині відхиляються.

Оспорюваний період (01 січня 2009 року- 01 січня 2015 року) розрахунків плати за послуги теплопостачання охоплює дію Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказомДержавного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 08 вересня 2000 року № 191; Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10 липня 2006 року; та Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року.

Відповідно до п. п. 1.1.-1.4. Правил розрахунку двоставкового тарифу на теплову енергію та гарячу воду, затверджених наказомДержавного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 08 вересня 2000 року № 191, дія цих Правил поширюється на всі теплопостачальні організації комунальної енергетики незалежно від їх відомчої належності та форми власності, а також на споживачів. Рішення про перехід до розрахунків між споживачами та теплопостачальними організаціями за двоставковими тарифами приймається місцевими органами виконавчої влади та самоврядування. Правила розрахунку двоставкового тарифу на спожиту теплову енергію та гарячу воду визначають порядок розрахунку вартості виробництва, транспортування та розподілення теплової енергії та гарячої води, яка забезпечує рентабельну діяльність теплопостачальних організацій при стимулюванні процесу економії теплової енергії та гарячої води споживачем. Двоставковий тариф - це тариф на послуги теплопостачання, який складається з річної вартості обслуговування одиниці приєднаного теплового навантаження та вартості одиниці спожитої теплової енергії.

Порядок формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10 липня 2006 року, у п. 2 визначає, що двоставковий тариф - тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, який складається з річної абонентської плати (вартості обслуговування одиниці теплового навантаження об'єкта теплоспоживання), яка компенсує умовно-постійну частину тарифу, та вартості одиниці реалізованої теплової енергії, послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, яка компенсує умовно-змінну частину тарифу. У п. 9 вказаного порядку зазначено, що підприємства застосовують двоставкові тарифи на теплову енергію, затверджені в установленому порядку.

Відповідно до п. 2 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року, цей порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів. Застосування двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення, що у вартості послуг з централізованого опалення передбачає умовно-постійну та умовно-змінну частини, за вказаним порядком здійснюється після відповідного затвердження органом місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що перехід до розрахунків за опалення між споживачами та КП Вінницької міської ради «Вінниця-міськтеплоенерго» за двоставковими тарифами відбувся на підставі рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради 23 липня 2009 року № 1647 та рішення від 28 жовтня 2010 року № 3006, та посилання у договорі із позивачем на зміну вартості послуг у разі зміни тарифів/цін на них, доводи заявника про необґрунтованість включення двоставкового тарифу до розрахунків плати за послуги теплопостачання з нею є безпідставними.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В.Попович