Справа №591/9576/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/646/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання касового ордеру у частині видачі поворотної фінансової допомоги, таким, що вчинений під впливом обману,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, у якому після уточнення, ОСОБА_4 просила суд визнати касовий ордер від 12.11.2013 р. у частині видачі фізичною особою підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_3 позивачу поворотної фінансової допомоги такою, що вчинена під впливом обману.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2013 р. між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 був укладений безстроковий трудовий договір, за яким працівник повинен виконувати обов'язки художника, а роботодавець зобов'язаний оплачувати працю працівника у розмірі 1147,00 грн. на місяць, але не нижче законодавчо встановленого мінімуму заробітної плати.

Пізніше між сторонами стався конфлікт, у зв'язку з чим фактично трудові відносини були розірвані 02.12.2013 р., однак через напружені відносини трудовий договір був знятий з реєстрації у ході судового засідання лише у квітні 2014 р.

Згідно трудового вказаного договору ОСОБА_4 офіційно отримувала мінімальну заробітну плату, однак додатково ОСОБА_3 виплачував ще процент від суми, заплаченої клієнтом за виконані нею роботи (татуювання, ескізи татуювань).

На початку грудня ФОП ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 та працівнику ОСОБА_5 касовий ордер, яким він збирався, як повідомив, задекларувати ту зарплату, яку він надавав своїм працівникам «у конверті», тобто той процент за виконані татуювання, ескізи татуювань.

У звязку з виникненням заборгованості по заробітній платі, позивач звернулась з до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості. Під час розгляду даного позову в суді вона вдруге зіткнулася з касовим ордером від 12.11.2013 р., однак виглядав він вже зовсім по іншому, бо в цьому касовому ордеру вже була дописана дата 12.11.2013 р. та у графі «підстава» після слів заробітна плата була вказана сума 1023 грн. (нібито він видав ОСОБА_4 заробітну плату за листопад), а у другому рядку було написано, що ОСОБА_4 взяла у ОСОБА_6 поворотну фінансову допомогу на решту суми. Проте, первинно вказаний документ містив зовсім інші відомості: у графі «підстава» касового ордеру було зазначено тільки слова: заробітна плата, а у графі «отримано» - була вказана сума, яку ФОП ОСОБА_3 нелегально виплатив ОСОБА_4 сумарно за весь час роботи, дати у даному документі вказано не було, на що, на той час, позивач не звернула жодної уваги.

Вважає, що цей бухгалтерський документ не відповідає Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджених постановою НБУ 15.12.2004 р. № 637, оскільки у касовому ордері відсутні паспортні дані ОСОБА_4, номер кореспондуючого рахунку, у підставі касового ордеру відсутній наказ, заява працівника на видачу фінансової допомоги, сам договір позики; надпис «оплачено». Більш того, ОСОБА_3 шляхом обману змусив ОСОБА_4 підписати спірний документ, повідомивши останню, що він необхідний лише для підтвердження видачі заробітної плати за час, який вона пропрацювала у нього.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.10.2015 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Визнано касовий ордер від 12.11.2013 року у частині видачі ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_4 поворотної фінансової допомоги таким, що вчинений під впливом обману.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд виніс необґрунтоване рішення, так як не мав заперечень з боку відповідача, оскільки ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений і справа розглянута без його участі і відома.

Зазначає, що ОСОБА_4 працювала у відповідача, а 12.11.2013 року між ними була досягнута домовленість про надання ОСОБА_4 поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі 7980,60 грн., оформленої у формі видаткового касового ордеру № 3 від 12.11.2013 року. Одночасно за цим ордером була виплачена заробітна плата у розмірі 1023 грн. Гроші позивач отримала у повному обсязі. Повернення зазначених коштів передбачалося поступовим утриманням із заробітної плати ОСОБА_4, проте трудові відносини між сторонами припинилися, тому відповідач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за вказаним договором позики, у звязку з чим позивач звернулась із позовом щодо оскарження видаткового касового ордеру.

Вказує, що висновок суду про часткову недійсність видаткового касового ордеру є помилковим і необґрунтованим, оскільки ордер був складений уповноваженою особою, згода ОСОБА_4 та факт передачі їй грошових коштів підтверджується наявним підписом, який вона власноруч поставила, а посилання на те, що на даному ордері повинен стояти штамп «оплачено» є помилковим, оскільки відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, такий штамп ставиться на додані до касових ордерів документах, а не на сам ордер. Також, номер кореспондуючого рахунку на ордері є необовязковим, оскільки ФОП ОСОБА_3 здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування та не веде бухгалтерського обліку.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_3 цей касовий ордер прийнятий як належний доказ, та встановленні як розмір заробітної плати так і факт її виплати, тому будь які твердження про виплату заробітної плати «в конверті» не відповідають дійсності, крім того за виданою позикою ФОП ОСОБА_3 було надано звіт до ДПІ у м. Суми та сплачені необхідні податки.

Також, вказує, що жодною перевіркою не встановлено недоліків в оскаржуваному видатковому ордері, а доказів про те, що ОСОБА_4 була введена в оману з її боку не надано. Її доводи про те, що це інша заробітна плата не підтверджуються жодними матеріалами справи, не виявлені в ході перевірок ДПІ.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Представник позивача заперечив на скаргу і просив рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2013 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений безстроковий трудовий договір № 2058-13, за яким працівник повинен виконувати обов'язки художника, малювати ескізи татуювань, виконувати татуювання та перманентний макіяж (татуаж) з оплатою праці у розмірі 1147,00 грн. на місяць, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Інші умови оплати праці сторонами у договорі не оговорено. 30.11.2013 року до даного договору були внесені зміні стосовно змін строку дії цього трудового договору.(а.с. 15, 16).

Відповідно до представленої позивачем ксерокопії видаткового касового ордеру №3, складаного 12.11.2013 р., позивачу видано 9006,48грн. із зазначенням підстави: заробітна плата 1025,88грн., поворотна фінансова допомога 7980грн.

В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що саме такий касовий ордер досліджувався в суді при вирішенні позову про стягнення заборгованості по заробітній платі, запис одержав «девять тисяч шість» грн. «48» коп. та у графі підпис проставлені позивачем.

Сторони підтвердили, що на цей час є рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2014 р., яким відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики. За його апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження у апеляційному суді Сумської області, яке зупинено на час до набрання законної сили рішення по даній справі. Рішення не набрало законної сили.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2014 р., яке набрало законної сили, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 і стягнуто з відповідача компенсацію за невикористану відпустку в сумі 387,70 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.12.2013 р. по 07.05.2014 р. включно 5907,05 грн. У задоволенні вимоги про стягнення не отриманої заробітної плати за листопад 2013 р. відмовлено, оскільки судом рішенням були встановлені обставини виплати їй заробітної плати за листопад 2013 р. касовим ордером № 3 від 12.11.2013р. та зворотної фінансової допомоги в сумі 7980,60 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що касовий ордер оформлено з порушенням Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 р. №637, оскільки у касовому ордеру відсутні паспортні дані позивача, номер кореспондуючого рахунку, наказ, заява працівника про видачу такої фінансової допомоги, надпис «оплачено». Більше того, ОСОБА_6 шляхом обману змусив позивача підписати спірний документ, зробивши ці висновки на підставі її пояснень.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Мотивуючи підставами позову підписання касового ордеру під впливом обману, посилаючись на те, що вона підписувала цей документ у якому в графі «підстава» було вказано тільки заробітна плата та через її запевнення відповідачем про своє бажання легалізувати виплачену їй заробітну плату за весь минулий час роботи, остання фактично частково оспорює письмовий доказ, на підставі якого ґрунтується вимоги відповідача про стягнення позики у іншій справі.

Як розяснено у п. 20 постанови пленуму Верхового суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Оскільки позивачем не доведено факту підписання касового документу у тому вигляді, в якому вона стверджує, а умовами укладеного з нею трудового договору не передбачалось інша виплата окрім заробітної плати, визначеної за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, позивач не довела в суді наявність обставини для легалізації фізичною особою підприємцем виплаченої їй заробітної плати за весь відпрацьований у нього час, т.т. не довела умислу в діях відповідача.

Її вимога про визнання касового ордеру у частині видачі поворотної фінансової допомоги, таким, що вчинений під впливом обману, спростовується її поведінкою, а саме, при відсутності заборгованості по виплаті заробітної плати вона власноручно вписує до касового ордеру про одержання нею 9006 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів визнає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для скасування оскарженого рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права при його ухвалення.

З викладених вище обставин рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання касового ордеру у частині видачі поворотної фінансової допомоги, таким, що вчинений під впливом обману.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: