Справа № 739/1588/15-ц Провадження № 22-ц/795/240/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Чепурко В. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 ОСОБА_7,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.Шевченка» до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про виселення з житла і повернення житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка», про визнання свідоцтв про право власності недійсними,

треті особи Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, Чайкинська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року позов ТОВ «Агрофірма ім.Шевченко» до ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 про виселення з житла і повернення житлового будинку задоволено повністю. Виселено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 з житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с.Чайкине, вул. Л.Кучми, 55а, без надання іншого жилого приміщення; повернуто ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» з користування відповідачів спірний житловий будинок за вказаною адресою.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» про визнання свідоцтв про право власності недійсними відмовлено.

Вирішено питання про відшкодування судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення в справі, в якому відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позв ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» незаконно отримало правовстановлюючі документи на спірний будинок, зокрема їм у встановленому порядку не виділялася земельна ділянка для будівництва, будинок не вводився в експлуатацію та, крім того, хоча в Свідоцтві про право власності зазначено, що воно видане ВК Чайкинської сільської ради, останні не ухвалювали рішення про видання ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» Свідоцтва про право власності на спірний будинок. Дані обставини були встановлені в судовому засіданні.

Апелянт зазначає, що згідно з правовими нормами відсутність рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відсутність розробленого проекту землеустрою земельної ділянки під будівництво спірного будинку, відсутність рішення про передачу земельної ділянки в встановленому порядку згідно з проектом з землеустрою, вказують на те, що Свідоцтво про право власності неправомірно видане ТОВ «Агрофірма ім.Шевченко» на обєкт самочинного будівництва, що суперечить правилам ст.376 ЦК України, п.6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Апелянт вважає, що правовий режим та наслідки самочинного будівництва аж ніяк не визначається рішеннями Європейського суду з прав людини, як це допускає місцевий суд. ОСОБА_6 зазначає, що судом не може здійснюватися захист незаконно набутого права власності взагалі, а тим більше шляхом виселення з будинку сімї з трьома неповнолітніми дітьми.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ТОВ «Агрофірма ім.Шевченко», суд першої інстанції виходив з того, що 01 липня 2015 року дія договору оренди житла від 01 липня 2010 року між сторонами припинилася у звязку із закінченням строку його дії, проте відповідачі не звільнили спільний житловий будинок самостійно, а тому підлягають виселенню в примусовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що хоча органами публічної влади і допущенні порушення при вирішенні питання щодо відведення земельних ділянок фізичним чи юридичним особам під будівництво, при прийнятті рішень про введення в експлуатацію обєктів права власності та при оформленні документів, які посвідчують право власності, проте даний факт не може бути безумовною підставою для визнання таких документів недійсними та відповідно позбавлення фізичної чи юридичної особи права власника на майно, за умови, якщо дані порушення не допущені внаслідок протиправної поведінки самого власника майна. Відповідачами не доведено, що порушення з боку Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області та її виконавчого комітету при відведенні ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» земельної ділянки під будівництво житлового будинку №55а, розташованого по вул.Л.Кучми в с.Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, у оформленні та видачі даному товариству документа, який посвідчує право власності на нього, а також порушення допущені державною приймальною комісією при прийняття в експлуатацію вказаного житлового будинку, були результатом протиправної поведінки його власника, тобто ТОВ «Агрофірма імені Шевченка». Крім того, відповідачем не доведено порушення його та членів сімї прав внаслідок набуття позивачем права власності на спірний будинок.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За правилами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено та повністю підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с.Чайкине, вул.Л.Кучми, 55а, право власності на який посвідчувалося свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА №106331 від 13 лютого 2006 року та виданим після його втрати свідоцтвом про право власності на нерухоме майно з індексним номером 44179491 від 21 вересня 2015 року, отриманим (а.с.5, 88).

01 липня 2010 року між ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір оренди вказаного житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с.Чайкине, вул.Л.Кучми, 55а (а.с.61-62).

Пунктом 1.1 договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором орендодавець зобовязується передати орендареві та членам його сімї, а орендар зобовязується прийняти у строкове платне володіння та користування вказаний вище житловий будинок для проживання.

Пунктами 3.1, 3.4 договору визначено, що будинок надається в оренду на строк 1 рік з моменту прийняття його за актом прийому-передачі. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору орендодавець може запропонувати орендарю укласти договір на таких самих або інших умовах.

Пунктом 9.2. договору визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту передання приміщення по акту приймання-передачі.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що строк його дії починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.2 цього договору та закінчується 01 липня 2011 року, але в будь-якому випадку не раніше моменту передання орендарем приміщення орендодавцю по акту приймання-передачі.

Дія даного договору щороку продовжувалася на таких самих умовах і на такий самий строк, зокрема 01 липня 2014 року дію договору було пролонговано до 01 липня 2015 року.

У лютому 2015 року ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» було прийнято рішення не продовжувати строк дії зазначеного вище договору на новий строк, у звязку з чим 03 лютого та 09 квітня 2015 року відповідачу було надіслано відповідні заяви з вимогами повернути будинок у строк 5 днів з моменту закінчення строку оренди, а саме не пізніше 06 липня 2015 року (а.с.12-15), тобто строк дії договору оренди спірного житла припинилася у звязку з закінченням його дії.

На пропозицію директора ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» відповідач ОСОБА_6 відмовився виконати вимоги договору оренди та повернути вказаному товариству орендований житловий будинок, а також передати ключі від будинку (а.с.18). 28 липня 2015 року ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» надіслала ОСОБА_6 вимогу негайно повернути вказаний житловий будинок товариству та передати ключі від нього (а.с.16).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договір є домовленість обох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі вимог ч.1ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.2 ст.822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Відповідно ч.1 ст.785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки договір оренди житлового будинку припинив свою дію і підстави для перебування позивача і членів його сімї у спірному будинку, який належить ТОВ «Агрофірма імені Шевченка», відсутні, необхідно виселити відповідачів з спірного житлового будинку, без надання іншого жилого приміщення та повернення вказаного житлового будинку ТОВ «Агрофірма імені Шевченка».

Вирішуючи питання щодо зустрічного позову ОСОБА_6, суд першої інстанції встановив наступні обставини.

Оспорюваними свідоцтвами про право власності посвідчується право власності ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» на житловий будинок №55а, розташований по вул.Л.Кучми в с.Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, при цьому свідоцтво про право власності на нерухоме майно з індексним номером 44179491 було видане зазначеному товариству 21 вересня 2015 року замість втраченого свідоцтва про право власності САА №106331 від 13 лютого 2006 року (а.с.5, 88).

Житловий будинок, розташований за вказаною вище адресою перебуває на балансі ТОВ «Агрофірма імені Шевченка», його балансова вартість становить 101537 грн. 50 коп. (а.с.106).

Рішенням Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 05 серпня 2005 року ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» було надано дозвіл на будівництво восьми одноквартирних житлових будинків у с.Чайкине Новгород-Сіверського району по вул.Л.Д.Кучми, в тому числі й спірного будинку (а.с.78).

Відповідно до розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №307 від 25 жовтня 2005 року було утворено комісії та складено акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, розташованого в с.Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, а саме восьми житлових будинків (а.с. 91-96). Згідно цього акту будівництво будинків здійснено на підставі рішення сімнадцятої сесії четверного скликання Чайкинської сільської ради від 05 серпня 2005 року, у період з листопада 2004 року по жовтень 2005 року, з дозволу на виконання будівельних робіт, виданих Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю м. Чернігова від 12 жовтня 2005 року №89-05. Загальний будівельний обєм становить 513 кв.м., площа квартир становить 81,9 кв.м. (а.с.94).

Вказаний державний акт затверджено Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією та зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Чернігова (а.с.90-91).

13 лютого 2006 року ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» виконавчим комітетом Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №106331, яким посвідчено право приватної власності зазначеного товариства на будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с.Чайкине, вул.Л.Кучми, 55а. Підставою видачі свідоцтва зазначено акт про закінчення будівництва №307 від 25 жовтня 2005 року (а.с.88).

З відповіді начальника архівного відділу Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 листопада 2015 року вбачається, що на зберіганні у відділі немає рішень виконавчого комітету Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про видачу ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с.Чайкине, вул.Л.Кучми, 55а та рішення Чайкинської сільської ради про відведення земельних ділянок за вказаною адресою зазначеному вище товариству під будівництво будинку (а.с.77).

З огляду на встановлені обставини справи суд при ходить до висновку, що державною приймальною комісією при прийнятті в експлуатацію житлового будинку №55а, розташованого по вул. Л. Кучми в с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області було допущено порушення вимог порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243 (чинного на час прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію), а також виконавчим комітетом Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було допущено порушення при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №106331 вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (чинних на час видачі свідоцтва).

Звертаючись до суду із зустрічним позовом відповідач ОСОБА_6 посилається на порушення його права та прав членів його сімї проживати у спірному житловому будинку внаслідок реєстрації права власності на цей будинок за ТОВ «Агрофірма імені Шевченка».

За вказаних обставин висновок суду, що вселення відповідача і його сімї до спірного житлового будинку і його проживання у ньому стало можливим завдяки попередньому набуттю права власності на цей житловий будинок ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» та подальшій його передачі відповідачу в користування згідно договору оренди, а тому визнання свідоцтв недійсними не призведе до виникнення у відповідача чи членів його сімї права користування цим будинком чи права власності на нього, а навпаки свідчитиме про незаконність здійснення ТОВ «Агрофірма імені Шевченка» розпорядження спірним житловим будинком, зокрема його передачі в оренду відповідачу, є цілком законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконно отримання ТОВ «Агрофірма ім.Шевченка» правовстановлюючих документів на спірний будинок не спростовують вірного по суті рішення суду першої інстанції, адже судом вірно зазначено, що саме по собі допущення органами публічної влади, зокрема й органом місцевого самоврядування, порушень щодо відведення земельних ділянок фізичним чи юридичним особам під будівництво, при прийнятті рішень про введення в експлуатацію обєктів права власності та при оформленні документів, які посвідчують право власності, не може бути безумовною підставою для визнання таких документів недійсними та відповідно позбавлення фізичної чи юридичної особи права власника на майно, за умови, якщо дані порушення не допущені внаслідок протиправної поведінки самого власника майна.

Посилання ОСОБА_6 в апеляцій скарзі на те, що правовий режим та наслідки самочинного будівництва не визначається рішеннями Європейського суду з прав людини, також не спростовують вірного по суті рішення суду першої інстанції, адже суд посилається на рішенні Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року №44277/98, винесеного за результатами розгляду справи «Стретч проти Сполученого Королівства», для обґрунтування висновку щодо неможливості скасування Свідоцтва про право власності лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги стосовно виселення з будинку сімї з трьома неповнолітніми дітьми, адже права ОСОБА_6 та його сімї на будинок не порушені, спірний будинок їм не належить та вселялися вони в нього лише на підставі договору оренди житла.

Доводи апелянта, які також були надані в позові, були детально розглянуті судом першої інстанції повно, обєктивно та всебічно перевірені доказами, наданими сторонами по справі, і не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необхідною мірою врахував при ухваленні рішення усі факти, що входять до предмету доказування; ті обставини та факти, якими він мотивував своє рішення обгрунтовуються належними та допустимими доказами, що є доведеними суду відповідним чином, висновки суду відповідають встановленим по справі фактам, а отже судом першої інстанції у цілому ухвалено рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права, а відповідно до правил ч.2 ст.308 ЦПК не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовлено, а ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 06 січня 2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, то з ОСОБА_6 також підлягає стягненню 535 грн. 92 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір в дохід держави у розмірі 535 (пятсот тридцять пять) грн. 92 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: