Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/4330/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/3587/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом, уточненому у грудні 2015 року, до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначало, що 30 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір про іпотечний кредит, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 23 000 доларів США, зі сплатою процентів 12,5% річних, з терміну повернення не пізніше 29.03.2012 року.

Кредитні кошти надавалися на придбання квартири АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит від 05.04. 2007 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, предметом якого є однокімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м., яка складається з коридору № 1 площею 4,8 кв.м., санвузлу № 2 площею 3,4 кв.м., кімнати № 3 площею 13,9 кв.м., кухні № 4 площею 7,6 кв.м., лоджії площею 2,9 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 05.04.2007 року.

31.05.2012 року між Банком та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду, якою було внесено зміни до п.п.1.2; 1.5 кредитного договору і встановлено термін остаточного повернення грошових коштів не пізніше 31.05.2012 року.

Посилаючись на те, що через неналежне виконання ОСОБА_4 зобов»язань за договором кредиту щодо його своєчасного й повного погашення у нього перед Банком виникла заборгованість, розмір якої станом на 25.05.2014 року складав 20 983 долара США 87 центів, в рахунок погашення зазначеної заборгованості ПАТ «Державний ощадний банк України» просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_2, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме: укладання ПАТ «Державний ощадний банк України» договорів купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, за ціною, не нижчою ніж 110130 грн., що встановлена відповідно до звіту №98Б/15 про незалежну оцінку нерухомості від 02.12.2015 року, складеним суб»єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5; надати ПАТ «Державний ощадний банк України» право на реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на отримання витягів з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності та державного реєстру обтяжень нерухомого майна, на отримання у приватного нотаріуса дублікату договору купівлі-продажу від 05.04.2007 року, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання дублікатів правовстановлюючих дублікатів правовстановлюючих документів у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також БТІ та реєстрації права власності на нерухоме майно, та нотаріусів, довідку про осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, довідку про наявність або відсутність заборгованості по оплаті комунальних платежів, будь-яких документів, необхідних для продажу; стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір в розмірі 2837,44 грн.

Справа розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - за договором іпотеки від 05.04.2007 року, зареєстрованого в реєстрі № 626, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т. на нерухоме майно, а саме - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 31,0 кв.м, житловою площею 13,9 кв.м, яка складається з коридору № 1 площею 4,8 кв.м., санвузлу № 2 площею 3,4 кв.м., кімнати № 3 площею 13,9 кв.м., кухні № 4 площею 7,6 кв.м., лоджії площею 2,9 кв., яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т., реєстровий № 624, зареєстроване у реєстрі правочинів 05.04.2007 року за № 2012492, для погашення боргових зобов'язань перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором від 30.03.2007 року, розмір якої становить: сума несплаченого кредиту -15783 доларів США 99 центів; сума несплачених відсотків по кредиту - 211 доларів США 18 центів; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2880 доларів США 58 центів; 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту- 113 доларів США 90 центів; 3% річних від простроченої суми кредиту - 915 доларів США 58 центів, а всього 20 983 долара США 87 центів.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме - укладання ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» договорів купівлі - продажу з будь - якою особою - покупцем за ціною, не нижче ніж 110 130 грн., що визначена у висновку до звіту № 98Б/15 про незалежну оцінку нерухомості від 02.12.2015 року.

Надано ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» право на реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отримання витягів з Державному реєстру речових прав про реєстрацію права власності та Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, отримання у приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Чуєвої Т. Т. дублікату договору купівлі - продажу від 05 квітня 2007 року, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання дублікатів правовстановлюючих документів у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, та нотаріусів, довідку про осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, довідку про наявність або відсутність заборгованості по сплаті комунальних платежів, будь -яких документів, необхідних для продажу предмету іпотеки - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 31,0 кв. м., житловою площею 13,9 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договором купівлі - продажу від 05.04.2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 2837,44 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов, суд виходив з доведеності того, що через неналежне виконання ОСОБА_4 зобов»язань за кредитним договором від 30.03.2007 року станом на 25 травня 2014 року у нього виникла перед банком заборгованість у розмірі 20065 доларів США 45 центів, з яких сума несплаченого кредиту -15783 доларів США 99 центів; сума несплачених відсотків по кредиту - 211 доларів США 18 центів; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2880 доларів США 58 центів; 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 113 доларів США 90 центів; 3% річних від простроченої суми кредиту - 915 доларів США 58 центів, і у рахунок погашення якої наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

З вказаними висновками суду в повній мірі погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 березня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_4 було укладено договір про іпотечний кредит № 303, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 23000 доларів США строком до 29 березня 2021 року, зі сплатою 12,5% річних. Відповідно до укладеної сторонами 31.05.2012 року додаткової угоди № 2 до цього договору новий термін остаточного погашення кредиту встановлено до 31 травня 2012 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов»язань за вказаним договором 05 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № 626, за умовами якого відповідач передав в іпотеку банку належну йому на праві власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Зазначена квартира була придбана ОСОБА_4 за кредитні кошти.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або закінчення строку дії іпотечного договору (ст.. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпоткодаржатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави(іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання боржником зобов»язань за кредитним договором від 30.03.2007 року передбачено п. 6.1 іпотечного договору.

За змістом ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Як передбачено положеннями ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

В обґрунтування вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 банк посилався на те, що через неналежне виконання ОСОБА_4 зобов»язань з погашення кредиту до 31.03.2012 року, станом на 25 травня 2014 року у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 20065 доларів США 45 центів, з яких сума несплаченого кредиту -15783 доларів США 99 центів; сума несплачених відсотків по кредиту - 211 доларів США 18 центів; нарахована відповідно до п.5.2 договору заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2880 доларів США 58 центів; нараховані відповідно до ст.. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 113 доларів США 90 центів; 3% річних від простроченої суми кредиту - 915 доларів США 58 центів, що підтверджується як даними письмового розрахунку заборгованості, так і роздруківкою даних щодо руху коштів на рахунку ОСОБА_4(т.1,а.с.23-29,т.2,а.с.4-62). Правильність зазначеного розрахунку належними та допустимими доказами відповідачем спростована не була.

Між тим, правомірно визнавши вказаний розмір заборгованості доведеним, в якості його складових в іноземній валюті - доларах США суд зазначив не тільки заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками, сплата яких в іноземній валюті передбачена умовами кредитного договору, але й нараховану суму пені та передбачені ст.. 625 ЦК України санкції за несвоєчасне повернення коштів, не врахувавши при цьому вимоги ст.ст.. 192, 533 ЦК України.

За умовами п.п.5.1, 5.2 договору про іпотечний кредит від 30.03.2007 року, сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов»язань вони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених договором та чинним законодавством України. За порушення взятих на себе зобов»язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом та інших платежів за цим договором позичальник зобов»язувався сплачувати на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення (т.1, а.с.10).

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом( ч.3 ст. 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Таким чином, чинне законодавство не передбачає нарахування та стягнення відповідних штрафних санкцій, у зв»язку з чим передбачена умовами договору пеня та передбачені ст.. 625 ЦК України санкції за несвоєчасне повернення коштів мають обчислюватися та стягуватися за судовим рішенням лише в національній валюті України - гривні.

У зв»язку з цим рішення в частині визначення загального розміру заборгованості всього у розмірі 20065 доларів США 45 центів та її складових у виді 2880 доларів США 58 центів пені; 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту у виді 113 доларів США 90 центів; 3% річних від простроченої суми кредиту у виді 915 доларів США 58 центів підлягає зміні, оскільки вказані суми мали нараховуватися не в іноземній валюті, а у гривні.

Оскільки на момент нарахування заборгованості, тобто станом на 25 травня 2014 року, за курсом НБУ 100 доларів США становили еквівалент 1171 грн. 51 коп., то нарахована позивачем пеня за невиконання грошових зобов»язань боржником за договором від 30.03.2007 року становила 36220 грн. 27 коп., 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 1334 грн. 35 коп., 3% річних від простроченої суми кредиту - 10726 грн. 11 коп., а загальна сума заборгованості, в рахунок погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки, становить 16862 долара США 73 центів, з яких сума несплаченого кредиту -15783 доларів США 99 центів; сума несплачених відсотків по кредиту - 211 доларів США 18 центів та 48280 грн. 73 коп., з яких 36220, 27 грн. - пеня, 12060, 48 грн. - 3% річних від прострочених сум відсотків та кредиту.

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_4 посилався, зокрема, на те, що оскільки передана ним в іпотеку однокімнатна квартира є його єдиним фактичним місцем постійного проживання, іншого нерухомого житлового майна у власності він не має і в іпотеку квартира, яка була придбана за кредитні кошти, передавалась у забезпечення валютного кредиту, то зазначена квартира не може бути примусово відчужена у зв»язку із набранням чинності 07.06.2014 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Прийшовши до правильного висновку, що оскільки зазначений Закон не зупиняє дію нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов»язань, тому його чинність сама по собі не може бути підставою для відмови у позові, суд, між тим, при ухваленні рішення під час дії Закону не врахував, що хоча мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом від 03.06.2014 року, що набув чинності з 07.06.2014 року, і не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов»язань за договором, однак саме судове рішення, ухвалене після прийняття названого Закону, має зупинятися виконанням до вдосконалення механізму, передбаченого п.3 цього Закону.

Правова позиція про те, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню, викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-333цс15, однак в порушення вимог ст.. 360-7 ЦПК України судом першої інстанції зазначена правова позиція врахована не була і питання про зупинення виконання рішення суд в порядку ст.. 217 ЦПК України не вирішив.

У зв»язку з цим ухвалене по справі рішення підлягає зміні шляхом доповнення його резолютивної частини застереженням про те, що в порядку ст.. 217 ЦПК України рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни або скасування у цій частині не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що погоджена сторонами кредитного договору зміна строку повернення позичальником ОСОБА_4 отриманих за договором від 30.03.2007 року кредитних коштів припинила дію договору іпотеки, є безпідставними, оскільки не погоджуються з фактичними обставинами справи та з вимогами норм матеріального права, враховуючи, що відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від виконання зобов»язань, підстави ж припинення іпотеки визначені ст. 17 Закону «Про іпотеку».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року по даній справі змінити, а саме, в резолютивній частині у реченні стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення боргових зобов»язань перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 303 від 30.03.2007 року замість слів , що розмір заборгованості становить 20983 доларів США 87 центів, зазначити, що розмір заборгованості становить 16862 долара США 73 центів, з яких 15783 доларів США 99 центів - заборгованість за тілом кредиту, 1078 доларів США 74 центів - заборгованість за відсотками, та 48280 грн. 73 коп., з яких 36220 грн. 27 коп. - пеня, 12060 грн. 48 коп. - 3% річних прострочених сум відсотків та кредиту.

Доповнити резолютивну частину рішення також застереженням про те, що в порядку ст.. 217 ЦПК України рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: