Справа № 645/3441/14-ц
Провадження № 6/645/231/16
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулися до суду із поданням, яким просять видати дублікат виконавчого листа № 645/3441/14-ц , виданого 01.07.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 тисячі гривень щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання представник Київського ВДВС, стягувач та боржник, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності сторін, оскільки це не суперечить вимогам ч. 2 ст. 370 ЦПК України, відповідно до якої заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

20 червня 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_2.

Рішення набрало законної сили.

30 липня 2014 року на підставі вказаного заочного рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 645/3441/14-ц, який був отриманий ОСОБА_2

З відповіді Київського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області від 13.10.2016 року вбачається, що перевіркою журналів вхідної кореспонденції за 2014 рік по теперішній час виконавчий лист № 645/3441/14-ц, виданий 01.07.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова на виконання не надходив. Крім того, в своєму поданні державний виконавець зазначає, що виконавчий документ було втрачено при пересилці.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

У відповідності з положеннями ст.ст. 124, 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції (Право на справедливий суд) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

У вищезазначеному рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду». Враховуючи, що рішення суду не виконане, оригінал виконавчого листа втрачений, враховуючи п.4.2 рішення Європейського суду від 27.07.2004 року у справі «Ромашов проти України», висновки якого відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, і в якому зауважено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом, суд вважає, що є підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

У звязку з тим, що виконавчий лист був втрачений при пересилці, суд вважає можливим видати його дублікат.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 370 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 645/3441/14-ц, виданого 30 липня 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 тисячі гривень щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали-шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -