Справа № 148/6089/13-ц Провадження № 22-ц/772/196/2016Головуючий в суді першої інстанції Ковганич С. В.
Категорія 59 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голоти Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б., Стадник І.М.,

при секретарі: Куленко О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Кинашівської сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 про визнання недійсними та скасування рішень Кинашівської сільської ради та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

10.09.2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд з даним позовом у якому просив:

- визнати недійсним та скасувати рішення Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 02.08.2013 року № 583 «Про розгляд письмового звернення жителя м. Тульчина ОСОБА_6.»

- визнати незаконним та скасувати рішення Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 02.08.2013 року № 584 «Про розгляд письмового звернення жителя с. Нестерварка ОСОБА_8.»

- зобов'язати Кинашівську сільську раду Тульчинського району Вінницької області вчинити дії щодо належного оформлення права власності позивача ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,40 га в адміністративних межах АДРЕСА_1.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2014 року (а.с.184-186) в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.12.2014 року виправлено допущену в резолютивній частині рішення описку (а.с.188).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд невірно оцінив існуючі докази по справі, неправильно застосував норми закону, взяв до уваги лише доводи відповідача.

Справа неодноразово розглядалась судами різних інстанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2015 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали інвентарної справи № 2196 на житловий будинок АДРЕСА_1, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Підставами скасування рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2014 року на думку колегії суддів є:

- неповне з»ясування районним судом обставин справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

- порушення норм процесуального права;

- неправильне застосування норм матеріального права.

Положення глави 7 розділу ІІІ ЦПК України визначають низку вимог, яким повинно відповідати судове рішення ( ухвала). Загальними вимогами є правосудність ( тобто законність і обґрунтованість) судового рішення, його повнота, зрозумілість, безумовність, справедливість та безальтернативність.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2014 року цим вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі відсутні порушення вимог Земельного кодексу України та закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зі сторони відповідача Кинашівської сільської ради при прийнятті рішень за заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_8, а тому позовні вимоги не доведені та безпідставні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може з наступних підстав.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено наступні обставини.

22.02.1990 року ОСОБА_6 відповідно до договору дарування його матір»ю ОСОБА_9 подаровано житловий будинок по АДРЕСА_1.

15.09.2010 року спірний будинок був зареєстрований за ОСОБА_8, на підставі рішення Тульчинського районного суду від 02.07.2010 року.

В подальшому, будинок було зруйновано ОСОБА_8 /т.1 а.с. 135-137, аркуш 13 інвентарної справи/.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.04.2012 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої знесенням будинку стягнуто 11 184 грн. та зобов'язано КП Тульчинське МБТІ зняти з реєстрації даний житловий будинок. В задоволенні інших вимог відмовлено./ аркуші 66-68 інвентарної справи /

За наслідками апеляційного перегляду Апеляційним судом Вінницької області 21.05.2012 року ухвалено рішення, яким рішення Тульчинського районного суду Вінницької області в частині відмови в задоволенні решти вимог скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким зобов'язано ОСОБА_8 знести за свої кошти самочинно побудований паркан та криницю на присадибній ділянці, яка перебуває в користуванні ОСОБА_6 і знаходиться по АДРЕСА_1./ арк..69-71 інвентарної справи/

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.10.2012 року рішення апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2012 року залишено без змін. / арк..64-65 інвентарної справи/

За правилами ст. 349 ч. 2 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

На виконання вимог ухвали ВССУ від 25.11.2015 року апеляційним судом при новому перегляді справи встановлено, що 06.11.2012 року ОСОБА_6 звертався в БТІ з заявою про закриття розділу Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстраційної справи, до заяви було додано рішення ВССУ від 03.10.2012 року. Заяву прийняв реєстратор БТІ Щур Н.В., порядковий номер заяви в журналі обліку заяв про державну реєстрацію прав № 1326 від 12.11.2012 року .

У відповідності до Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року за №67/7388, який встановлює, що скасування запису виконується в такій послідовності: спочатку скасовуються записи про права власності на даний об'єкт нерухомості, а потім, у разі необхідності, скасовується запис про об'єкт, 12.11.2012 року реєстратором КП «ТМБТІ» Щур Н.В. прийнято рішення про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_8 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ухвали верховного Суду України від 07.09.2011 року. Реєстраційний номер об'єкта реєстрацію право власності щодо якого скасовано - 27424954. / арк.72, 73, 198 інвентарної справи/

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до ч.2 ст.349 ЦК України право власності ОСОБА_6 на спірний будинок припинилось 12.11.2012 року.

Згідно ст.20 Земельного кодексу УРСР ( в редакції від 25.10.88 року, що діяла на час укладення договору дарування будинку) право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

З копій погосподарських книг вбачається, що в користуванні мешканців будинку АДРЕСА_1 до 1989 року перебувала земельна ділянка площею 0.50 га., у 1990 році - 0, 35 га, а з 1991 року по 2015 рік наявна земельна ділянка площею 0,40 га.

Як вбачається з витягу рішення Канашівської сільської ради від 21.05.1997 року ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 40 га, в тому числі 0,25 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і 0, 15 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого підсобного господарства. / т.1 а.с.7/

Відповідно до архівної довідки Тульчинської районної державної адміністрації № 46 від 25.10.2010 року в архівних документах Кинашівської сільської ради, зокрема в протоколі засідання виконкому від 21.05.1997 року № 5 питання про передачу землі в приватну власність ОСОБА_6 не розглядалось. / т.1 а.с. 108 -109/

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.06.2014 року витяг із рішення виконкому Кинашівської сільської ради від 21.05.1997 року «Про передачу присадибних земель у приватну власність», яким ОСОБА_6 передавалось безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 40 га по АДРЕСА_1 визнано нечинним. ОСОБА_6 участі в розгляді даної справи не приймав. Рішення набуло законної сили 13.06.2014 року. / а.с. 121-122 т.1/

02.07.2013 року ОСОБА_6 звернувся до Кинашівського сільського голови з заявою у якій просив прийняти рішення про надання йому або відмову про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо меж на місцевості земельної ділянки орієнтовною площею 0, 40 га , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває у його користуванні для надання у власність.

Рішенням № 583 від 02.08.2013 року 24 сесії 6 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району за результатами розгляду письмового звернення жителя м. Тульчина ОСОБА_6. останньому відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0, 40 га в АДРЕСА_1, так як згідно зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» с. Кинашів від 30.05.1990 року ОСОБА_6 наділено земельну ділянку площею 0, 05 га біля подарованої частини житлового будинку. (а.с.8);

Рішенням № 584 від 02.08.2013 року 24 сесія 6 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району за результатами розгляду письмового звернення жителя с. Нестерварка ОСОБА_8., прийнявши до уваги ухвалу колегії суддів ВССУ від 03.10.2012 року вирішила надати останньому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,05 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 (а.с.9);

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його

вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт і порушення процедури його прийняття. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень є відображення принципу обгрунтованості рішення або дій, який вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати при винесенні рішень, як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що у відповідності до п. 7 ст.118 Земельного Кодексу України ( в редакції, що діяла на час прийняття спірних рішень) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до норм нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З рішення Кинашівської сільської ради № 583 від 02.08.2013 року вбачається, що у наданні ОСОБА_6 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,40 га було відмовлено з інших підстав ніж встановлено вищезазначеною нормою, а саме так як згідно зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» с. Кинашів від 30.05.1990 року йому наділено земельну ділянку площею 0,05 га біля подарованої частини житлового будинку.

Таким чином, при винесенні рішення № 583 Кинашівською сільською радою не були враховані вимоги п.7 ст.118 ЗК України, а також не з'ясовано чи є ОСОБА_6 фактичним користувачем земельної ділянки площею 0,05 га, яка йому була наділена зборами уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» с. Кані шив.

Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. З резолютивної частини рішення № 583 також вбачається, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж біля будинку АДРЕСА_1, тоді як ОСОБА_6 ставилось прохання щодо будинку АДРЕСА_1.

При винесенні рішення № 584 Кинашівська сільська рада порушила принцип безсторонності та обґрунтованості, так як беручи до уваги ухвалу колегії суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року сесія не звернула уваги, що саме у даному судовому рішення колегія суддів ВССУ прийшла висновку, що спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у користуванні ОСОБА_6 та була призначена для обслуговування належного йому житлового будинку.

Таким чином, рішення № 584 суперечить висновкам ухвали суду та є передчасним, оскільки при розгляді клопотання ОСОБА_8 сесія сільської ради не взяла до уваги усіх дійсних обставин.

Встановивши в ході розгляду справи невідповідність рішень суб'єкта владних повноважень вимогам закону, колегія суддів приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування рішень Кинашівської сільської ради № 583 та № 584 підлягають задоволенню, оскільки дані рішення порушують права позивача на користування та оформлення права власності на земельну ділянку.

Колегія суддів приходить висновку, що вимога ОСОБА_6 про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо належного оформлення його права власності на земельну ділянку площею 0, 40 га в адміністративних межах АДРЕСА_1 у спосіб зазначений позивачем задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.1 ст.2 Закону України « Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права власності або права користування ділянкою із земель державної або комунальної власності набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 34 статті 26 Закону України « Про місцеве самоврядування» передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради-сесії.

Отже, зобов'язання судом органу місцевого самоврядування вчинити дії щодо належного оформлення права власності на землю законодавством не передбачено.

Оскільки скасування рішень сільської ради недостатньо для повного захисту порушеного права позивача, а у відповідності до ст. 1 ЦПК України порушене право особи має бути поновлене, колегія суддів приходить до висновку, що порушене право ОСОБА_6 має бути відновлене шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути його заяву від 02.07.2013 року.

За вказаних обставин, оскільки при апеляційному розгляді встановлено невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

В ході розгляду справи позивачем були понесені та документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 521,74 грн., які у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. / т1а.с. 1,31,191, т2.а.с1/

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ЗК УРСР, ст. 116,118,122 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст. 1,4, 307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.12.2014 року скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 02.08.2013 року № 583 «Про розгляд письмового звернення жителя м. Тульчина ОСОБА_6.».

Визнати недійсним та скасувати рішення Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 02.08.2013 року № 584 « Про розгляд письмового звернення жителя с. Нестерварка ОСОБА_8.».

Зобов»язати Кинашівську сільську раду Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_6 від 02.07.2013 року про надання йому дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0, 40 га з цільовим призначенням: 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1.

Стягнути з Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_6 судові витрати понесені ним при сплаті судового збору в сумі 521 грн.74 к.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Судді: Стадник І.М.

Войтко Ю.Б.

/підписи/

Згідно з оригіналом: