АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

25 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року,

встановила:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року провадження у даній справі зупинено до проведення судової експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду, а провадження у справі відновити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції провів судове засідання 04.12.2015 р. без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви про забезпечення доказів. У зв'язку з цим у сторони позивача не було процесуальної можливості просити суд виключити документ, який викликає сумнів з приводу його достовірності, з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів у відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України.

Направлення до експертної установи матеріалів справи, в якій наявні лише копії письмових доказів, які мають бути предметом свідчить про необґрунтоване зупинення провадження у справі та порушення прав позивача на розгляд справи упродовж розумного строку.

Крім цього, в ухвалі суду не наведено обґрунтованих підстав для призначення експертизи, яке правове значення мають питання, поставлені на вирішення експертизи, а також не зазначено строку призначення експертизи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2015 року було оголошено перерву в судовому засіданні до 28 грудня 2015 р. 16.00 год. (а.с.26 т.2).

03 грудня 2015 р. відповідачем ОСОБА_2 до суду подано письмове клопотання про призначення технічної експертизи документів: розписки від 05 вересня 2011 року та розписки від 06 вересня 2015 року з метою визначення абсолютного часу виконання штрихів рукописних текстів у документах (а.с.37 -40 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому зсіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, про час та місце розгляду справи - 04.12.2015 р. 11.00 год. сторони повідомлялись листом від 03.12.2015 р. (а.с. 41 т.2).

Відповідно до довідки секретаря судового засідання, 04.12.2015 р. сторони в судове засідання не з'явились (а.с.42 т.2).

Даних про належне повідомлення осіб, що беруть участь у справі, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін − одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути проінформована про докази та аргументи іншої сторони та отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі без з'ясування думки решти осіб, що беруть участь у справі та за відсутності доказів їх належного повідомлення про час та місце розгляду справи, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення вказаного питання.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постановленої ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої станції.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/3545/2016

Головуючий у суді першої інстанції : Ключник А.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: КирилюкГ.М.