У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, подання старшого державного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Дмитра Дмитровича про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист №2-4159 від 04 лютого 2011 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення боргу у сумі 35228,47 гривень, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 Відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання. Боржником рішення суду в наданий строк для самостійного виконання не виконано. Згідно повідомлення ДФС України відкриті рахунки у банківських установах, про осіб які працюють за трудовим або цивільним договорами, які отримують пенсію, про джерела отримання доходів божника фізичної особи, інформація відсутня. 06 жовтня 2014 року до державного виконавця з'явилась ОСОБА_3, яка повідомила що являється дочкою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. А також повідомила що вона являється спадкоємцем ОСОБА_4 за законом. Державним виконавцем до дніпровського районного суду м. Києва направлено падання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва №755/7645/15-ц від 18 вересня 2015 року замінено сторону у виконавчому провадженні у справі №2-4159 з ОСОБА_4 АДРЕСА_1 на ОСОБА_3, ІДН НОМЕР_1, АДРЕСА_1. 03 березня 2016 року державним виконавцем керуючись ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, копія якої направлено сторонам виконавчого провадження. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстрована АДРЕСА_1. Згідно повідомлення ДФС України відкриті рахунки у банківських установах, про осіб які працюють за трудовим або цивільним договорами, які отримують пенсію, про джерела отримання доходів божника фізичної особи, інформація відсутня. 11 березня 2016 року державним виконавцем керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія якої направлено до реєструючи органів для виконання, сторонам виконавчого провадження до відома. Згідно відповіді Регіонального сервісного центру транспортних засобів за боржником не зареєстровано. При неодноразовому виході державного виконавця за місцем знаходження майна боржника АДРЕСА_1) з метою здійснити опис майна (18 лютого 2016 року, 15 березня 2016 року та 28 квітня 2016 року), що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, про що складено відповідні акти державного виконавця. 12 липня 2016 року державним виконавцем на адресу боржника було направлено вимогу з'явитись до державного виконавця для надання пояснень по невиконанню рішення суду, не пізніше наступного дня після отримання даної вимоги. Згідно реєстрів відправлення та роздруківки з сайту Укрпошти вимогу боржниця отримала 23 липня 2016 року. Станом на 15 серпня 2016 року боржницею вимога державного виконавця не виконана. 15 серпня 2016 року державним виконавцем керуючись ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника, копія якої направлено на її поштову адресу. Дану постанову боржниця не отримала, про що свідчить повернення конверта до відділу. 15 вересня 2016 року державним виконавцем в четверте здійснено вихід за адресою проживання боржниці, та на неодноразові стуки, дзвінки двері ніхто не відчинив, доступу до квартири надано не було, про що складено відповідний акт. Станом на 27 вересня 2016 року рішення суду боржником не виконано, боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, в поданні просив подання розглядати за відсутності представника Дніпровського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи № 2-4159/2010 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, було видано виконавчий лист №2-4159/2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу за договором позики в розмірі 34370 гривень 02 копійки та судові витрати по справі: судовий збір (мито) в сумі 318 гривень 45 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, витрати пов'язані з наданням оголошення в пресі в сумі 420 гривень, а всього 35228 гривень 47 копійок.

07 лютого 2011 року уповноважений представник стягувача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа.

11 лютого 2011 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4159, виданий 04 лютого 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, яка була направлена стягувачу для відома та боржнику - для виконання, при цьому боржнику вказана постанова була направлена за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року, було замінено сторону у виконавчому провадженні ВП № 24400006, відритого на підставі виконавчого листа № 2-4159/2010р, виданого 04 лютого 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, а саме: замінено боржника - ОСОБА_4, на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року про заміну сторони виконавчого провадження було залишено без змін.

18 лютого 2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте виходом за вказаною адресою було встановлено, що на неодноразові дзвінки двері ніхто не відчинив.

22 лютого2016 року державним виконавцем було здійснено виклик-вимогу державного виконавця Лаврову С.Ю. за адресою: АДРЕСА_1, в якій державний виконавець зобов'язав ОСОБА_3 з'явитись до державного виконавця не пізніше наступного дня після отримання даної вимоги з 9 до 13 год. за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 20, кабінет 6/1 для сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

03 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року, яка була направлена стягувачу - для відома та правонаступнику боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 для виконання.

11 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення: 35228,47 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_3 лише в межах суми боргу.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 15 березня 2016 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3

15 березня 2016 року державним виконавцем повторно було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте виходом за вказаною адресою було встановлено, що на неодноразові стуки двері ніхто не відчинив.

28 квітня 2016 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте виходом за вказаною адресою було встановлено, що на неодноразові стуки двері ніхто не відчинив, доступу до квартири з метою опису надано не було.

12 липня 2016 року державним виконавцем було направлено на адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) виклик-вимогу державного виконавця № 141/14, проте ОСОБА_3 до державного виконавця не з'явилася.

15 серпня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу, за невиконання вимоги державного виконавця № 141/14 від 12 липня 2016 року накладено на боржника ОСОБА_3 штраф у розмірі 340,00 гривень.

15 вересня 2016 року державним виконавцем повторно було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте виходом за вказаною адресою було встановлено, що на неодноразові стуки та дзвінки, двері ніхто не відчинив, доступу до квартири надано не було.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з п. 15 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Частиною 1 ст. 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла або іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за мотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавець неодноразово виходив за місцем проживання боржника, проте двері ніхто не відчинив, державним виконавцем здійснювався неодноразовий виклик боржника, проте боржник не з'являлася, що перешкоджає державному виконавцю в проведенні виконавчих дій та виконанні рішення суду.

Таким чином, враховуючи те, що боржник добровільно не виконує рішення суду, і у зв'язку з необхідністю його виконання, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Дмитра Дмитровича про примусове проникнення до житла є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 32, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 293, 294, 376 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Дмитра Дмитровича про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Дозволити старшому державному виконавцю Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Дмитра Дмитровича примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: