У Х В А Л А

22 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року та рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Броварської міської ради Київської області, третя особа - ОСОБА_7, про визнання незаконним рішенням та визнання недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

18 грудня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 22 грудня 2015 року заява про перегляд судових рішень залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України і заявникам надано строк до 21 січня 2016 року для усунення недоліків.

Заявниками у встановлений строк вимоги зазначеної ухвали виконано, але не в повному обсязі, зокрема ними сплачено судовий збір у встановленому законодавством розмірі, подано належним чином завірені копії рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року, а також подано заяву про перегляд зазначених судових рішень, в якій вони просять Верховний Суд України переглянути судові рішення з підстав, передбачених п.п. 1 і 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Проте на підтвердження підстави для подання заяви про перегляд, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниками не зазначено, які норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції, в чому полягає їх неоднакове застосування та не надано копій різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 25 січня 2016 року заявникам надано строк до 11 лютого 2016 року для усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень.

На виконання вимог зазначеної ухвали заявники надіслали заяву про перегляд судових рішень, в якій зазначили норми матеріального права, які неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, а також додали приклади різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах.

Проте заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених п. 1 і 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року.

На підтвердження своїх вимог заявники послались на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року та постанови Верховного Суду України від 12 і 26 вересня 2012 року, 6 лютого 2013 року, 25 червня і 29 жовтня 2014 року, 17 лютого і 1 липня 2015 року.

Оскільки рішення суду касаційної інстанції, яке просять переглянути заявники, ухвалене 10 червня 2015 року, судові рішення, на які вони посилаються на підтвердження своїх вимог, ухвалені раніше, постанова Верховного Суду України від 1 липня 2015 року - пізніше, а до Верховного Суду України заявники звернулися лише 18 грудня 2015 року, тобто після спливу трьох місяців від дня ухвалення зазначених судових рішень, при цьому клопотання щодо поновлення пропущеного строку ними не подано, то заява про перегляд підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 72, 356 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2015 року та рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк