УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, житлового кооперативу «Сокіл», Харківської міської ради, третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про скасування рішення загальних зборів членів кооперативу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, житлового кооперативу «Сокіл», Харківської міської ради, третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про скасування рішення загальних зборів членів кооперативу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що спірна квартира АДРЕСА_1 знаходиться в будинку, що належить житловому кооперативу «Сокіл», членом якого був її батько ОСОБА_5 Перший пайовий внесок за квартиру в сумі 1650 руб. батько сплатив 13 лютого 1967 року, а повну вартість пайових внесків сплатив 10 серпня 1981 року. Її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 1966 року по 19 червня 1974 року. Таким чином, батько самостійно, за особисті кошти сплатив повністю пайові внески за квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батько ОСОБА_5 помер. Його єдиною спадкоємицею була донька - позивач, заповіту батько не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль "Москвич ІЖ-2125", дежномер НОМЕР_1 та пайові внески за спірну квартиру. Однак, так як вона була неповнолітня, то свідоцтво про право власності за законом було видано тільки на автомобіль, а мати незаконно була прийнята в члени житлового кооперативу, після чого їй було видано свідоцтво про право власності від 21 червня 2000 року на квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої, звернувшись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач дізналася, що 26 лютого 2001 року мати залишила заповіт, яким заповідала, в тому числі і спірну квартиру в рівних частках ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що приходяться померлій онуками, а позивачу доньками.

Оскільки позивач успадкувала після смерті батька частину належного йому майна в якості автомобіля, то також успадкувала і внесені ним пайові внески на квартиру, а відтак, при повному внесенні паю за квартиру, і право власності на неї. Вважає строки давності на звернення до суду за захистом порушених прав не пропущеними, так як тільки після смерті матері знайшла документи, з яких вбачається, що мати незаконно оформила право власності на спірну квартиру на себе.

Враховуючи викладене, позивач просила скасувати рішення загальних зборів членів кооперативу ЖБК «Сокіл» від 20 вересня 1983 року, яким її мати ОСОБА_6 була прийнята в члени кооперативу. Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 21 червня 2000 року на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської райради від 06 червня 2000 року №1010/14, визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений 26 лютого 2001 року 4 Харківською держнотконторою в частині заповідання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в рівних частках квартири АДРЕСА_1. Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення загальних зборів членів кооперативу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом відмовлено у зв'язку з пропуском строків позовної давності.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання частково недійсним заповіту відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в зареєстровані шлюбі з 15 квітня 1966 року по 19 червня 1974 рік та є батьками позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 лютого 1967 року подружжя ОСОБА_6 зробили пайовий внесок в розмірі 1650 руб. у житлово-будівельний кооператив «Сокіл» у рахунок надання їх сім'ї квартири. Згідно з ордером №16090 від 27 лютого 1967 року, виданого Орджонікідзевським райвиконкомом м. Харкова, сім'ї з двох осіб була надана квартира АДРЕСА_2. Членом ЖБК був ОСОБА_5

Повна вартість пайових внесків була сплачена ОСОБА_5 10 серпня 1981року, тобто після розірвання шлюбу з ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилася спадщина на частину паєнакопичень в розмірі 4 496 руб, тоді як паєнакопичення в розмірі 825 руб. належали дружині ОСОБА_6

Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_2, якій на той момент виповнилося 15 років.

Відповідно до ст.71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність) встановлюється в три роки.

Відповідно до ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що з моменту смерті батька у 1983 році, позивач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину у вигляді автомобіля Москвич і з моменту досягнення повноліття в 1986 році (проживаючи у квартирі до 1999 року) знала про те, що членом житлового кооперативу «Сокіл» є не вона - спадкоємиця після смерті батька, а її мати ОСОБА_6, на яку оформлений особовий рахунок, проводяться оплати за житлово-комунальні платежі, ці дані зазначаються в необхідних довідках, необхідних для вступу до учбових закладів, вступу по місцю роботи та інше, однак позивач не зверталася до кооперативу із заявою про прийом її у члени кооперативу, не скористалася своїм правом в межах трьохрічного строку позовної давності, починаючи з дня повноліття, звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, житлового кооперативу «Сокіл», Харківської міської ради, третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про скасування рішення загальних зборів членів кооперативу, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова