Провадження 2/522/2481/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 „Порто-Франко, треті особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ „Порто-Франко ОСОБА_3, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 20.11.2014 року звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ПАТ АБ «Порто-Франко», за участю третіх осіб Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та просить визнати незаконною діяльність ПАТ АБ «Порто-Франко» щодо не укладення з нею договору депозиту на грошові кошти у розмірі 199 172, 26 грн., що еквівалентно 15 380, 00 дол. США, які належать їй на праві власності на підставі договору дарування від 15.09.2014 року за реєстровим №2577; визнати її вкладником по договору банківського вкладу на грошові кошти у розмірі 180006, 13 грн., що еквівалентно 13 900, 00 дол. США; встановити порядок виконання судового рішення шляхом зарахування цих грошових коштів на рахунок позивачки та подання даних позивачки до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 1991, 72 грн..

Позивачка вимоги обґрунтовує тим, що 29 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 було укладено договір банківського рахунку №62001, відповідно до якого ОСОБА_2 відкрив клієнту поточний рахунок №2840/62001 в доларах США та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов Договору.

14 лютого 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено договір банківського вкладу «Довгостроковий морський» № 63003, відповідно до якого ОСОБА_2 відкрив йому депозитний рахунок в іноземній валюті №0840/63003 на строк по 15 серпня 2014 року. На вказаний рахунок ним було внесено грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 73 912, 00 дол. США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, ОСОБА_2 нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12, 5 % річних.

15 серпня 2014 року строк дії договору № 63003 закінчився, а суму вкладу у повному розмірі було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 № №2840/62001 в ПАТ АБ «Порто-Франко».

15 вересня 2014 року ОСОБА_4 відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування подарував ОСОБА_1 частину депозитного вкладу з рахунку №2840/62001 в ПАТ АБ «Порто-Франко» у розмірі 199 172, 26 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 15 380, 00 дол. США.

23 вересня 2014 року адвокатом ОСОБА_5, який діяв на підставі ордеру від імені ОСОБА_1О було подано заяву № 1 із вимогою визначити дату, коли можливо здійснити оформлення договору банківського вкладу на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15 вересня 2014 року.

ОСОБА_6 дана заява була проігнорована, грошові кошти, які були отримані ОСОБА_1 в дар від ОСОБА_4 не були переоформлені відповідним чином.

26 вересня 2014 року адвокатом ОСОБА_5 було подано до канцелярії ПАТ АБ «Порто-Франко» заяву № 2 з проханням долучити до заяви №1 нотаріально засвідчену копію договору дарування від 15.09.2014 року за реєстровим №2577. Проте, всупереч нормам чинного законодавства України, банком не було зроблено жодних дій, щодо реалізації прав позивачки переоформити частину прав вкладу на її ім'я, які були набуті нею на підставі договору дарування.

Представник ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник ПАТ АБ «Порто-Франко» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.115-117), в яких зазначено, що рішенням Управлінням Національного ОСОБА_6 України в Одеській області № 30 від 11.08.2014 р. до ПАТ АБ «Порто-Франко», на підставі ст. 74 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», були застосовані заходи впливу, якими заборонено залучати грошові кошти на депозитні рахунки, а тому банк не міг відкрити депозитний рахунок на ім'я ОСОБА_1. Під час тимчасової адміністрації не здійснювалось задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представники Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_3 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_4 було укладено договір банківського рахунку №62001, відповідно до якого ОСОБА_2 відкрив клієнту поточний рахунок №2840/62001 в доларах США та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до умов Договору (а.с13).

14 лютого 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено договір банківського вкладу «Довгостроковий морський» № 63003, відповідно до якого ОСОБА_2 відкрив йому депозитний рахунок в іноземній валюті №0840/63003 на строк по 15 серпня 2014 року. На вказаний рахунок ним було внесено грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 73 912, 00 дол. США. За користування грошовими коштами, розміщеними на рахунку вкладника, ОСОБА_2 нараховує відсотки по вкладу з відсотковою ставкою 12, 5 % річних (а.с.14).

15 серпня 2014 року строк дії договору № 63003 закінчився, а суму вкладу у повному розмірі було перераховано на поточний рахунок ОСОБА_4 № №2840/62001 в ПАТ АБ «Порто-Франко».

В подальшому, 15.09.2014 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 частину депозитного вкладу з рахунку №2840/62001 в ПАТ АБ «Порто-Франко» у розмірі 199 172, 26 грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складало 15 380, 00 дол. США, про що було укладено договір дарування грошових коштів, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2577 (а.с.15).

За п.4 вказаного договору дарування передбачено, що договір є підставою для звернення до банку з метою оформлення переходу права власності на частку вкладу за цим договором на ім'я ОСОБА_4

Згідно Постанови Національного ОСОБА_6 України «Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» від 30.05.2014 р. № 328 з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів ОСОБА_6, сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків, керуючись ст. 99 Конституції України, ст. ст. 6, 7, 15, 33, 55 та розділами IV, V, VIII Закону України «Про національний ОСОБА_2 України», ст. ст. 66, 67 та главою 11 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 4, 6, 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», виконання зобов'язань перед вкладниками - фізичними особами в іноземній валюті, має здійснюватися у сумі, що не перевищує 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом національного банку України.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти на майно банку.

Рішенням Управлінням Національного ОСОБА_6 України в Одеській області № 30 від 11.08.2014 р. до ПАТ АБ «Порто-Франко», на підставі ст. 74 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», були застосовані заходи впливу, якими заборонено залучати грошові кошти на депозитні рахунки, а тому банк не міг відкрити депозитний рахунок на ім'я ОСОБА_1.

На підставі Постанови Правління національного ОСОБА_6 України від 26.09.2014р. № 610 «Про віднесення ПАТ АБ «Порто-Франко» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.09.2014 р. прийнято рішення № 103 про запровадження з 29.09.2014 р. Тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ АБ «Порто-Франко».

Відповідно до Постанови Правління Національного ОСОБА_6 України від 30.01.2015р. № 67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 р. № 19 «Про початок процедури ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Порто-Франко» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_3 строком на 1 рік з 30.01.2015 р. по 29.01.2016 р. включно.

Під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку діє спеціальний правовий режим, відповідно до якого норми цивільного та іншого законодавства застосовуються з урахуванням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, а тому його приписи є пріоритетними перед іншими законами.

Тобто, станом на момент звернення позивачки з позовом до суду у відповідача запроваджена тимчасова адміністрація, а на момент вирішення спору - відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. ОСОБА_6 має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Таким чином банк після закінчення дії договору, виконав його повністю, перерахувавши кошти на поточний рахунок. Вкладник має право розпоряджатися своїм вкладом згідно чинного законодавства, в тому числі і подарувати його.

Проте банк правомірно не зміг забезпечити право позивачки ОСОБА_1 на безперешкодне розпорядження коштами ОСОБА_4, які знаходилися на його поточних рахунках, відкритих в банку на підставі договору про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування та укласти з нею договір депозиту та відкриття депозитного рахунку, оскільки на час звернення її звернення ПАТ АБ «Порто-Франко» (з 11.08.2014р.) , на підставі ст. 74 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», було заборонено залучати грошові кошти на депозитні рахунки.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Також, при вирішенні дійсного спору судом враховується те, що п. 1 ч. 6 ст. 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 39, 40, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку), у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Тобто, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним ОСОБА_6 України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст. 36 цього Закону.

Тобто, законодавством України було визначено порядок отримання вкладів з ОСОБА_6 фізичними особами - вкладниками.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» протягом дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України.

Порядок отримання вкладів з ОСОБА_6 фізичними особами вкладниками передбачений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року, якого ОСОБА_1 не дотрималась під час звернення до ОСОБА_6 за отриманням коштів.

У звязку з відмовою в задоволенні вказаних позовних вимог, суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача суми судового збору безпідставною.

У матеріалах справи також наявна копія постанови Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 року (а.с.138-139), за якою було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_3 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення її до переліку вкладників ПАТ АБ «Порто-Франко». Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивачка не є вкладником ОСОБА_6 в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому у відповідачів не виникло обовязку щодо включення її до реєстру вкладників.

Крім того, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки в частині зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко» включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, оскільки вказані позовні вимоги становили предмет позов ОСОБА_1, який розглядався в Одеському окружному адміністративному суді, та відносно яких вже прийнято відповідне рішення. Крім того, у рамках даної цивільної справи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ „Порто-Франко виступає у якості третьої особи, та не залучений у якості співвідповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 36, ст. ст. 39, 40, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п. 1 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 15, 526, 530, 625, 629, 631, 1058, 1059, 1060, 1061, 1066, 1068, 1075 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 „Порто-Франко, треті особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ АБ „Порто-Франко ОСОБА_3, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

24.03.2016