Провадження №2/485/62/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки квартири із спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що йому та його батькам - ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право вланості на житло, що видано 17 травня 2000 року, належить квартира АДРЕСА_1. Він бажає розпорядитися часткою у спільному майні, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд виділити йому у власність із спільної сумісної власності 1/3 частку квартири.

Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання за належного повідомлення про розгляд справи не з"явився без повідомлення причин.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.369 ЦК України).

Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної вланості є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається в письвій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За положеннями ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 19.03.1997 року виконкомом Снігурівської міської ради народних депутатів ОСОБА_3 та членам його сім"ї - ОСОБА_2, ОСОБА_1, видано ордер на право зайняття житлової площі у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9).

В подальшому вказана квартира була приватизована й згідно свідоцтва про право власності на житло, видане виконкомом Снігурівської міської ради 17 травня 2000 року належала на праві спільної власності трьом власникам без визначення часток - сторонам по справі (а.с.10).

Вартість квартири згідно листа Снігурівського ММБТІ від 25.07.2014 року становить 8 235 грн. (а.с.12).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року встановлено факт належності позивачеві вище зазначеного свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.13).

Належність того ж свідоцтва відповідачці ОСОБА_2 підтверджено рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2014 року. Цим же рішенням визначено, що вона є співвласником 1/3 частки спірної квартири. Своє право власності на частку у спільній квартирі ОСОБА_2 зареєструвала, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 35633769 (а.с.14).

Таким чином, частка позивача у спільній сумісній власності на квартиру становить 1/3 її частину.

Як стверджує позивач домовленості щодо виділу частки з нерухомого спільного майна з відповідачами не досягнуто. У підтвердження наведеного свідчить неявка відповідача ОСОБА_3 у судове засідання, тоді як виділ частки із спільного майна у позасудовому порядку можливий лише за згодою всіх учасників.

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 369 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної сумісної власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної сумісної власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження сумісною власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про виділення позивачеві у власність (визначити частку) із спільної сумісної власності 1/3 ідеальної частки квартири.

Суд не стягує з відповідачів судові витрати за відсутності такої вимоги у позові.

Керуючись ст.ст.10,60, 212-215,294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки квартири із спільної сумісної власності, - задовільнити.

Виділити у власність (визначити частку) ОСОБА_1 із спільної сумісної власності 1/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ