АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року,

встановила:

у вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2014 року у справі було відкрито провадження.

02 жовтня 2015 року представник позивача подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду. В судовому засіданні 17 листопада 2015 року представник позивача підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити, залишити позов без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов було залишено без розгляду.

При постановленні ухвали про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що звернення до суду із такою заявою є правом позивача. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять заяви представника позивача про залишення позову без розгляду. Також апелянт вказував, що він має сумніви щодо повноважень представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якими було подано клопотання про залишення позову без розгляду. Однак, такі доводи апелянта є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2015 року представником позивача - ОСОБА_6 було подано клопотання про залишення позову без розгляду. (т. І, а.с.231)

Крім того, матеріали справи містять довіреності на представництво інтересів ПАТ «Банк «Київська Русь» на ім'я ОСОБА_6, якою було подано вказане клопотання, тому підстави вважати, що воно було подано особою, яка не мала достатнього обсягу повноважень, у суду відсутні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Отже, особа, яка звернулася до суду із відповідним позовом, вправі на власний розсуд вирішувати, чи бажає надалі здійснювати захист своїх прав у суді, чи припинити судове провадження у передбачений спосіб (відмова від позову чи залишення позовної заяви без розгляду). Крім того, статтею 207 ЦПК України не передбачено підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Доводи апелянта про те, що ТОВ «Покрова 1» було подано позов третьої особи, яка заявляє самостійні права, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми процесуальними правами.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/26303/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2180/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.