Справа № 274/356/16-ц
пр.№ 2/0274/616/16
Рішення

Іменем України

01.03.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Потапової Т.М., з участю секретаря Ястремської О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 02.17. 1988 року, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося, мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства, вирішення матеріально-побутових проблем. На грунті відсутності взаєморозуміння постійно виникали сварки, які супроводжувалися брутальною лайкою. З 2005 року проживають окремо, примирення вона не бажає.

В судове засідання сторони не з 'явилися, надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, вказав, що спільне життя неможливе.

Суд вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін.

На підставі наявних у справі доказів судом встановлено наступне.

Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02.07.1988 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 409. (а. с. 5)

Позивачка в заяві зазначила, що спільно з відповідачем не проживають з 2005 року, фактично припинили шлюбні відносини, миритись вона не бажає.

Відповідач в своїй заяві надав згоду на розірвання шлюбу, також зазначив, що спільне

життя неможливе.

Згідно із ст. 3 СК України сім 'ю складають особи, які спільно проживають, пов 'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Дружина та чоловік зобов 'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім "ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Шлюб це сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається (ст.ст.21,24 СК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо

буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б

інтересам одного з них, інересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не підтримують сімейних відносин тривалий час, проживають окремо, миритись не бажають, отже, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально.

За таких обставин суд вважає можливим шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.. 10. 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1, 1967року народження, та ОСОБА_2, 1967 року народження, зареєстрований 02.07.1988 року міським відділом

реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції в

Житомирській області, актовий запис № 409, розірвати.

Стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551,20

грн..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськраіюнний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.