Справа № 758/7985/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

народних засідателів - Івановської О.В., Гулак Н.І.,

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

з участю прокурора - Іванової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 22.06.2016 року о 20 годині 40 хвилин за направленням швидкої допомоги до ТМО «Психіатрія» у м. Києві доставлений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2002 року ОСОБА_1 визнаний недієздатним, йому було призначено опікуна ОСОБА_2 Недієздатний ОСОБА_1 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром. У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршення стану ОСОБА_1 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Опікун ОСОБА_2 надав згоду на госпіталізацію ОСОБА_1 Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. ТМО «Психіатрія» у м. Києві просить прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_1, а справу розглядати без його участі, враховуючи агресивну поведінку.

В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар ОСОБА_3 підтримала заяву з тих же підстав, просила заяву задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, який є опікуном недієздатного ОСОБА_1, в судовому засіданні погодився з заявою, просив госпіталізувати його сина на стаціонарне лікування.

Прокурор Іванова О.П. в судовому засіданні просила задовольнити заяву ТМО «Психіатрія».

Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_3, зацікавлену особу ОСОБА_2, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в квартирі АДРЕСА_1.

22.06.2016 року ОСОБА_1 каретою швидкої допомоги було доставлено у супроводі матері ОСОБА_4 до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» з діагнозом - галюцинаторно-параноїдний синдром (а.с.10-копія супровідного листка №275534).

В цей же день була заведена медична карта №4131 стаціонарного хворого ОСОБА_1 (а.с.5).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2002 року ОСОБА_1 визнаний недієздатним (а.с.6-копія рішення).

Розпорядженням голови Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.03.2003 року за №221 ОСОБА_2 було призначено опікуном над його недієздатним сином ОСОБА_1, 1974 року народження (а.с.7-копія розпорядження).

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 психічно хворий з 1984 року, раніше неодноразово лікувався стаціонарно. ОСОБА_1 був доставлений швидкою допомогою, був неадекватний, контакту недоступний, кричав, виявляв галюцинації, агресивно поводився. Він потребує лікування, оскільки за психічним станом являє собою небезпеку для себе та оточуючих.

Заінтересована особа опікун недієздатного ОСОБА_2 в суді пояснив, що на даний час син потребує лікування в умовах стаціонару у зв'язку із загостренням його психічної хвороби.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку ЛКК, складеного комісією у складі заступника директора ТМО «Психіатрія» ОСОБА_5, завідуючого відділенням №7 ОСОБА_6 та лікаря-психіатра ОСОБА_3 без дати та номеру (а.с.14) вбачається, що 23.06.2016 року комісія оглянула хворого ОСОБА_1 і встановила, що він контакту недоступний, висловлює нечленороздільні звуки, мичить, кричить, намагається вдарити оточуючих хворих в наглядовій палаті, прислухається до чогось, не виконує інструкції. ОСОБА_1 психічно хворіє з 1984 року, багаторазово лікувався в ТМО «Психіатрія» у м. Києві, теперішня госпіталізація в стаціонар обумовлена загостренням хвороби, може бути небезпечним для себе та оточуючих. Враховуючи анамнез захворювання та теперішній психічний стан хворого встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу; галюцинаторно-параноїдний синдром; виражений апатико-дисоціативний дефект. За висновком ЛКК ОСОБА_1 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Отже, судом встановлено, що у ОСОБА_1 загострення психічної хвороби, він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави для госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Таким чином, заява в судовому засіданні доведена і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 281, 282 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Заяву територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова
Народні засідателіО.В. Івановська, Н.І. Гулак