Провадження № 2/522/8282/16
УХВАЛА

01 листопада 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Одеського відділення №465 «УкрСиббанк» про захист прав споживача, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним та стягнення коштів;

ВСТАНОВИВ:

19.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з вищевказаним позовом про визнання недійсним Договору про надання споживчого кредиту № від 07.03.2008 року (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк»; визнання недійсним Договору кредиту №0 щодо кредитування страхових платежів при страхуванні майна, що є предметом забезпечення зобовязань позичальника перед банком за укладеним договором між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк»; застосування наслідків недійсності правочину (двосторонню реституцію) шляхом зарахування сплачених позивачем 20 000 дол. США в рахунок погашення кредитного зобовязання з АКІБ «УкрСиббанк» 3230,00 дол. США, що в еквіваленті дорівнює 83 421,00 грн. на користь ОСОБА_1 сплачених ним за недійсним правочином.

31.10.2016 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, Ольгіївський узвіз, 2, кв. 19 , до розгляду справи по суті. В обґрунтування даної заяви представник позивача вказує, що в п. 4 Іпотечного договору прописана можливість банку реалізувати предмет іпотеки, що передбачено наступними пунктами:

- на підставі рішення суду (п.4.2.1. Іпотечного договору);

- на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.4.2.2. Іпотечного договору);

- позасудового врегулювання (п.4.2.3. Іпотечного договору).

Вказані правомочності Банк може використати в будь-який момент, зокрема в позасудовому порядку відчужити предмет іпотеки третім особам, у звязку з чим може суттєво порушити право власності позивача, тобто позбавити його права власності до моменту судового вирішення справи по суті і зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 ст.. 152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечити позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № від 07.03.2008 року (при застосуванні ануїтентної схеми погашення).

Крім того, 07.03.2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір кредиту №0 щодо кредитування страхових платежів при страхуванні майна, що є предметом забезпечення зобовязань позичальника перед банком за укладеним договором між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

Також, 07.03.2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, Ольгіївський узвіз, 2.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, оскільки, по-перше: якщо банк буде реалізувати предмет іпотеки на підставі рішення суду, суд не може забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили; по-друге: якщо буде винесено виконавчий напис, позивач зможе його оскаржити; по-третє: про позасудове врегулювання позивачу буде відомо.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України , суд , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Одеського відділення №465 «УкрСиббанк» про захист прав споживача, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним та стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Ільченко

01.11.2016