РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

з секретарем Шкіндер І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року по справі № 569/19074/13-ц за позовом ОСОБА_5 до неї про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Вказує, що підставою винесення вказаного рішення, яким позов задоволено, було те, що рішенням Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року вона усунута від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлого 16 травня 2007 року. Проте, на даний час по справі з'явилися нововиявлені обставини, які не були відомі на час її розгляду, а саме: рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року скасовано рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року і в позові ОСОБА_4 як правонаступника ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_6 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року дане рішення залишено без змін.

Ухвалою Рівненського міського суду від 12 жовтня 2016 року до участі в справі залучено в якості правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_4

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просила переглянути рішення суду, скасувати його та відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечив, оскільки наведені в заяві обставини не є нововиявленими.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 3 ч.2 ст.361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до ч. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (надалі постанова Пленуму) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із ч. 9 постанови Пленуму скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року в цивільній справі № 569/19074/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину позовні вимоги задоволено повністю, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 січня 2009 року, видане ОСОБА_3, як спадкоємиці ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, на спадкове майно, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Рівне по вулиці Волинській, будинок №17, видане державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстроване в реєстрі за №1-178.

Вказане рішення набрало законної сили 03 лютого 2014 року.

Підставою для ухвалення даного рішення стало те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування, позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені, ОСОБА_3 усунута від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2012 року скасовано і ОСОБА_5 в позові до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року задоволено касаційні скарги ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_1, рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року скасовано та залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Таким чином, станом на час ухвалення рішення 25 грудня 2013 року ОСОБА_3 була особою, яка усунута від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, а тому суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2009 року, видане ОСОБА_3, як спадкоємиці ОСОБА_6

Разом з тим, рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року, рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені заявником доводи є підставами для перегляду рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами та скасування рішення.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 за життя на праві власності належало 49/100 частин будинковолодіння, яке розташоване в місті Рівне на вулиці Волинській,17. Власником решти 51/100 частин вказаного будинковолодіння був рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року.

На час своєї смерті ОСОБА_6 заповіту не залишив. 20 січня 2009 року Другою рівненською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3, як дружині померлого, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, а саме, на 51/100 частину згаданого будинковолодіння.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_5 вказувала, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування, позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені, ОСОБА_3 усунута від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року. Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 видане особі, яка не мала права на спадкування, ОСОБА_5 просила визнати вказане свідоцтво недійсним.

За змістом ст.1224 ЦК України особи, усунуті від права на спадкування, права на спадкування не мають.

Відповідно до вимог ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Однак судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року, рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовлено.

За змістом досліджених судом рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали шлюб 19 червня 1961р. Однак укладаючи вказаний шлюб, ОСОБА_3, не розірвала попередній шлюб, який вона уклала 17.07.1957 р. з ОСОБА_8 04.08.1991 року ОСОБА_9 помер. У відповідності до ч.1 ст.46 КпШС України, шлюб між ОСОБА_3 3.І і ОСОБА_6 став дійсним з 05.08.1991 року. Цей шлюб був припинений лише 16.05.2007 року, внаслідок смерті ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_3 за правилами ст. 1261 ЦК України стала спадкоємцем першої черги, а тому підстави для усунення її від права на спадкування відсутні.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2016 року та ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року в справі №1715/13426/12, які вступили в законну силу в порядку ст. 319 ЦПК України і є чинними на час розгляду справи, вищенаведені обставини не потребують доказуванню в даній справі.

Отже, оскільки ОСОБА_3 не усунута від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, має право на спадкування, відтак, свідоцтво про право на спадщину, а саме на 51/100 частини будинковолодіння, яке розташоване в м. Рівне по вул. Волинській, 17 видане відповідачу є дійсним, підстави для визнання його судом недійсним відсутні.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215, 361-365 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З набранням законної сили цим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Повний текст рішення суду виготовлено 31 жовтня 2016 року.

Суддя О.О. Першко