Справа № 144/1392/16-ц
Провадження № 6/144/11/16
У Х В А Л А

"26" жовтня 2016 р. Теплицькоий районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні отримане 17 жовтня 2016 року подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року(згідно протоколу авто розподілу справи між суддями отримав справу 24.10.2016) до Теплицького районного суду Вінницької області звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Вінницькій області із поданням щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, а саме ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, для виконання виконавчого провадження № 501245528 з виконання виконавчого листа № 465/11224/13-ц виданого 04.02.2016 Франківським районним судом м. Львова про «Відібрати малолітню ОСОБА_2 у батька ОСОБА_1 й передати матері ОСОБА_3. Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 за місцем проживання матері матері ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1». Також у поданні зазначають, що державним виконавцем неодноразово вживались заходи примусового його виконання, зокрема за місцем проживання боржника та фактичним місцем знаходження дитини ОСОБА_4(вул. І.Богуна, 29 в смт. Теплик Теплицького району), ним організовувалось примусове виконання рішення суду.

Від старшого державного виконавця Заводнюк І.М., надійшло клопотання про розгляд подання за відсутності представника відділу. Подання підтримує в повному обсязі. Просить їх задовольнити.

На підтвердження своїх вимог державним виконавцем було надано надано наступні матеріали: виконавчий лист Франківського районного суду м. Львова № 465/11224/13-ц від 04.02.2016, постанова про відкриття виконавчого провадження № 50124528 від 11.02.2016, акти державного виконання від 12 лютого 2016 року, від 22 лютого 2016 року, 21 квітня 2016 року, від 04 жовтня 2016 року.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на таке.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 3 п. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

Згідно ч. 3 ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені цим Законом.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Отже суд приходить до висновку, що державний виконавець не довів що житло належить боржнику або він має право користування ним, та те, що боржник повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з відібрання дитини, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій(не надані відомості щодо належності житла, про примусове проникнення до якого внесено подання; немає інформації про зареєстроване місце проживання боржника; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій).

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби щодо вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя