Справа № 684/177/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

29 березня 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Старій Синяві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа відділ Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа відділ Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 21 березня 2008 року помер її чоловік ОСОБА_3 Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яку вона прийняла, як спадкоємець згідно закону, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на на житловий будинок. За життя ОСОБА_3 розпочав процес приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9200 га на території ОСОБА_2 селищної ради. Проте, за життя ОСОБА_3 не завершив процесу приватизації землі та право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстрував, тому не набув у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку. Разом з тим, позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак, оформити право на спадкове майно на земельну ділянку, право на яку мав спадкодавець, не в змозі з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, процедура приватизації не була завершена. Тому просить визнати за нею право на завершення приватизації та отримання у власність вище зазначену земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, однак представник позивача ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав.

Представник третьої особи - відділу Держземагенства України у ОСОБА_2 районі в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує відносно його задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

21 березня 2008 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть І-БВ №083906, видане 24 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-БВ № 143511 від 29.03.1970 року видане (повторно) відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом, яку позивач ОСОБА_1 Н,А. прийняла у встановленому законом порядку, отримала свідоцтва про право спадщину на житловий будинок, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом №4853 від 22.09.2008 року.

Судом встановлено, що розпорядженням ОСОБА_2 РДА №80/2008-р від 17.03.2008 року ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку на території ОСОБА_2 селищної ради, площею 1,9 га.

Відповідно до листа Держгеокадастру від 16.02.2016 року на імя ОСОБА_3 виготовлено але не зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку: Серія ЯГ № 139115, виданий на підставі розпорядження ОСОБА_2 РДА від 17.03.2008 року №80/2008-р на загальну площу 1,9200 га, для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 Селищної ради.

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації №329 від 01.02.2008 року та проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх у власність із земель резервного фонду для ведення особистого селянського господарства громадянами ОСОБА_2 селищної ради за ОСОБА_3 значиться земельна ділянка площею 1,9200 га під №15.

Як слідує із листа державного нотаріуса ОСОБА_2 держнотконтори від 22.02.2016 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючого документу на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України (в редакції на час смерті спадкодавця) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку не набув, однак розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті та в порядку спадкування перейшло до спадкоємця за законом ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та не може оформити свої права на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно та через не завершення процедури приватизації, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа відділ Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Андрієвною, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 21.03.2008 року, право на завершення ним розпочатої приватизації земельної ділянки площею 1,9200 га на території ОСОБА_2 селищної ради для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :06:021:0015, що підлягала передачі йому у власність на підставі розпорядження ОСОБА_2 РДА №80/2008-р від 17.03.2008 року та була відведена відповідно до виготовленого у 2007 році проекту «землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх у власність із земель резервного фонду для ведення особистого селянського господарства громадянами ОСОБА_2 селищної ради» з правом отримання нею правовстановлюючого документу, що посвідчує її право власності та державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча Галиш І.Б.