АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1727/16 Доповідач - Піддубний Р.М.
Категорія: «сімейні правовідносини»
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря: Новокщонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 15 грудня 2001 року по 03 грудня 2008 року перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28 липня 2014 року з нього також стягнуто додаткові витрати на дитину у розмірі 150 грн. щомісяця.

08 серпня 2014 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3., а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4. Посилаючись на те, що його батько тривалий час тяжко хворів на онкологічне захворювання, від якого помер у листопаді 2014 року, крім того, на його утриманні перебуває малолітня дитина, дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, мати, яка є інвалідом третьої групи, він та його син ОСОБА_4 також потребують лікування в умовах стаціонару, ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, визначений рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року, з 1/4 до 1/6 частини заробітку та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 18 700 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції нора матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності наявності передбачених законом обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що15 грудня 2001 року по 03 грудня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року на користь ОСОБА_2 стягнуто з позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28 липня 2014 року з позивача також стягнуто додаткові витрати на дитину у розмірі 150 грн. щомісяця.

З 08 серпня 2014 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, від якого мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Крім того, частиною 2 статті 197 СК Країни встановлено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Як убачається із матеріалів справи, розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 20 жовтня 2011 року по 02 листопада 2015 року становить 16 740 грн. 44 коп. При цьому розмір суми, яка підлягала сплаті боржником кожного місяця, визначався державним виконавцем виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати у Зміївському районі Харківської області.

Аліменти у вказаний період ОСОБА_1 сплачувались кожного місяця, але в меншому ніж нараховувались розмірі, загальний розмір сплачених аліментів становить 23 700 грн.

Відповідно до наданих медичних довідок, у зв'язку з наявністю певної хвороби ОСОБА_1 потребує стаціонарного лікування, крім того, на 09 березня 2016 року призначено оперативне втручання в умовах стаціонару сину ОСОБА_4.

Батько позивача в період, за який утворилась заборгованість зі сплати аліментів, страждав на онкологічне захворювання, 29 квітня 2014 року йому було встановлено другу групу інвалідності, а ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов до помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів та часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Отже, враховуючи зміну матеріального та сімейного стану позивача, погіршення його стану здоров'я, наявність на його утримання іншої дитини, їх потребу у лікуванні, поведінку ОСОБА_1, який сплачував аліменти в середньому у розмірі 500 грн. кожного місяця, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про зменшенням розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця та звільнення ОСОБА_1 від сплати 6 000 грн. заборгованості за аліментами, яка утворилась за період з 20 жовтня 2011 року по 02 листопада 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2011 року, яка утворилась за період з 20 жовтня 2011 року по 02 листопада 2015 року, в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді