У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» ОСОБА_20 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду

м. Києва від 07 квітня 2016 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінг ІТ-СПВ», товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ Сервіс», ОСОБА_20 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-фінанс», ОСОБА_12, ОСОБА_13, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Таймс», ОСОБА_14, ОСОБА_15, товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Економіка», ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду з указаним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року позовні вимоги роз'єднано та частина позовних вимог повернута позивачу для подальшого звернення до суду за загальними правилами підсудності, в іншій частині позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ Сервіс», ОСОБА_20 в частині заявлених позовних вимог (п. 1, 20, 29 34) залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали суду позивачами подані клопотання про уточнення позовних вимог № 1, 20, 29 - 34, в якій лише викладені зазначені пункти прохальної частини, а також додаткові пояснення про взаємопов'язаність між собою позовних вимог. Крім того стороною позивача було зазначено, що вони не погоджуються з ухвалою про роз'єднання позовних вимог та про повернення позовної заяви в частині вимог і зазначено, що вони скористався своїм правом на апеляційне оскарження ухвали в цій частині. Позовну заяву складену відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України з урахуванням вимог, викладених в ухвалі судді від 19 січня 2016 року, позивачами надано не було.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 квітня

2016 року, позовну заяву повернуто позивачам.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Враховуючи, що зі змісту касаційної скарги та матеріалів, доданих до неї, вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю, що він підлягає поновленню.

Разом з тим, ознайомившись із змістом касаційної скарги та оскаржуваними судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачами не виконані вимоги викладені в ухвалі суду про залишення позовної заяви в частині заявлених позовних вимог без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 03 лютого 2016 року на виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху від 19 січня 2016 року позивачами подана заява про уточнення позовних вимог, в якій лише викладені зазначені пункти прохальної частини позову, а також надано додаткові пояснення про взаємопов'язаність між собою позовних вимог.

Враховуючи, що пояснення, уточнення, зміна чи доповнення до позовної зави подаються тільки після відкриття провадження, а також те, що на виконання ухвали судді від 19 січня 2016 року необхідно було подати позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, що не було зроблено позивачами, висновок судів попередніх інстанцій щодо повернення позовної заяви позивачам є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

При цьому твердження скаржника щодо не набрання законної сили ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року є безпідставні з огляду на положення ч. 1 ст. 121 ЦПК України, а саме встановлення строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, а не з дня набрання останньою законної сили.

Посилання скаржника на незаконність вимог судді уточнити позовні вимоги та зазначити взаємопов'язаність позовних вимог є безпідставними з огляду на роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», а саме, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи зазначене, оскаржувані ухвали постановлені з додержанням норм процесуального права та підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

При цьому повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Поновити представнику ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» ОСОБА_20 строк на касаційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» ОСОБА_20 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій», товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінг ІТ-СПВ», товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ Сервіс», ОСОБА_20 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Про-фінанс», ОСОБА_12, ОСОБА_13, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Таймс», ОСОБА_14, ОСОБА_15, товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Економіка», ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, стягнення коштів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович