Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Савлук Т. В.,

при секретарі Костів Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заявлені вимоги вмотивовані тим що, ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя, яке проживало на тимчасовій окупованій території у АРК Крим, народилась донька - ОСОБА_3, факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції в Автономній республіці Крим, оскільки територія Автономної Республіки Крим окупована, таке свідоцтво не може бути використано заявником для реєстрації народження дитини на території України, тому вимушений звернутись до суду про встановлення факту народження дитини для отримання свідоцтва про народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2012 року (а.с.8).

Як убачається з наданого заявником свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого 23.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогорського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, батьком дитини є ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2. (а.с. 11).

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Згідно матеріалів справи, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_3 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського РУЮ в Автономній Республіці Крим, цей орган здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, таке свідоцтво не може бути використано заявниками для реєстрації народження дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітньої доньки заявника, у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Самарканд, Узбекистан, громадянина України, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки к/р Ахунбабаєв, Бекабадський р-н. Ташкентська область, Узбекистан, громадянка України, дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Білогірськ Автономна Республіка Крим, Україна, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини.

Разом з тим, у відповідності до п. 5 ч. 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 6 розділу І «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану".

На підставі викладеного, ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. 10, 11, 57-60, 179, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Самарканд, Узбекистан, громадянина України, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки к/р Ахунбабаєв, Бекабадський р-н. Ташкентська область, Узбекистан, громадянка України, дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Білогірськ Автономна Республіка Крим, Україна, для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України, визнавши батьками дитини: матір - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка к/р Ахунбабаєв, Бекабадський р-н. Ташкентська область, Узбекистан, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Самарканд, Узбекистан, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

С у д д я: