САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2425/15-ц
Провадження №2/726/78/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2506/0107/88-005 від 11.01.2007 року, а 16.11.2007 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої був наданий кредит в сумі 55 000,00 дол. США. з кінцевим терміном повернення 10.01.2017 року. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Зазначають, що за умовами кредитного договору, відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь позивача проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, відповідач умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь позивача не повернув. Зазначають, що внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 23.10.2015 року у боржника ОСОБА_1 утворилась заборгованість яка складається із: заборгованість по відсотках 975 388, 90 грн.; по комісії 58, 38 грн.; заборгованість по пені 2 703 229, 84 грн. Проте аналізуючи норми ст. 266, ч.2 ст.258 ЦК України, розмір неустойки становить: пеня 47 036, 33 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 047 996, 95 грн. Зазначають, що з огляду на принцип розумності та справедливості, ТОВ «Кредитні ініціативи», користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання відповідачем своїх зобовязань не враховує суму нарахованої неустойки, і заборгованість стягується у вигляді відсотків в сумі 975 388, 90 грн. Вказують, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений Договір факторингу. В свою чергу, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс»» та Товариством з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи» був укладений Договір факторингу, відповідно до якого і на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України перейшло право Вимоги заборгованості по кредитному договору №2506/0107/88-005 від 11.01.2007 року. Також позивач зазначив, що 18.01.2010 року рішенням Садгірського районного суду по справі № 2-168/10 стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 547 881,68 грн.

На основі зазначеного, просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 975 388, 90 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов, в якому зазначив, що ст.ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як, убачається з п.3.8 кредитного договору №2506/0107/88-005 від 11.01.2007 року вказано, що банк має право вимагати від позичальника виконання зобовязань у разі порушення строків платежів встановлені пунктом 3.3 (сплата процентів за користування кредитними коштами). При настанні зазначених обставин, строк виконання позичальником своїх зобовязань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним) за взаємною згодою сторін, вважається таким, що настав, на десятий календарний день з дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору….У випадку не виконання позичальником своїх зобовязань по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, в строки, змінені за згодою сторін цим пунктом цього договору, банк має право вимагати виконання таких зобовязань у порядку, передбаченому п.3.10. цього договору. У звязку із невиконанням позичальником періодичних зобовязань (згідно із графіком погашення кредиту) правопопередник позивача (ПАТ«Сведбанк) реалізував своє право вимагати дострокового повернення заборгованості відповідно до вищенаведених умов кредитного договору та приписів ч.2 ст. 1050 ЦК України - у судовому порядку, що документально підтверджується копією судового рішення Садгірського районного суду по справі № 2-168/10 від 18 січня 2010 р., наданого позивачем. Вказаним судовим рішенням, заборгованість за кредитним договором станом на 08.04.2009 року у загальній сумі 63 846,56 доларів США та 56263,17 грн., в тому числі, непогашений кредит 55 000,00 доларів США, несплачені відсотки за користування кредитом 8 846,56 доларів США, пеня за порушення строків погашення кредиту 56 263,17 грн. 46 коп. - стягнута у гривневому еквіваленті, що становило на той час - 547 881,68 грн. Таким чином банк змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором від 11.01.2007 року вказавши, що датою повного виконання зобовязання є 08.04.2009 року. А отже, встановивши новий строк виконання зобовязання за кредитним договором, графік повернення кредиту втратив чинність. А тому позивач з урахуванням приписів ст. 262, ч.5 ст.261 ЦК України мав звернутися до суду за захистом порушеного майнового права в межах трирічного строку тобто до 07.04.2012 року, проте звернувся із позовом до суду лише у листопаді 2015 року, що свідчить про пропуск ним загального трирічного строку позовної давності. На основі зазначеного, просить, суд, застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2506/0107/88-005 від 11.01.2007 року та у зв'язку із наведеним просить відмовити йому у задоволенні позову.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2506/0107/88-005 від 11.01.2007 року, а 16.11.2007 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої був наданий кредит в сумі 55 000, 00 дол. США. з кінцевим терміном повернення 10.01.2017 року. Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення, цільове призначення кредиту - на споживчі цілі.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 22 ОСОБА_3 відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на Вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс»» та Товариством з обмеженою відповідальність «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 22 договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на Вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.8 кредитного договору, вбачається, право Банку змінити строк виконання зобовязань у разі неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору. Так, ПАТ «Сведбанк» встановив, що датою повного виконання зобовязання є 08.04.2009 року.

Оскільки був змінений строк виконання зобовязань за кредитним договором від 11.01.2007 року № 2506/0107/88-005 встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 08.04.2009 року, то саме з цієї дати почав перебіг строк позовної давності.

Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано до суду лише у грудні 2015 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Керуючись п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст.256, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4