РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Якуші Н.В.

при секретарі - Пічугіної А.Г.

за участі:

представника позивача - Кварацхелія Г.Е.

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4, про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача із вимогами про стягнення з ОСОБА_4 до бюджету м. Харкова збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 191992,96 грн. згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 лютого 2012 року Верховною Радою України було прийнято Закон №3038-VI, який згідно з його преамбулою покликаний встановити правові та організаційні основи містобудівної діяльності та забезпечити сталий розвиток територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Цей Закон набрав чинності з дня його опублікування 12.03.2012 року.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі за текстом - Закон) замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

Законом встановлено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч. 1. ст. 40 цього Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання цих вимог рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 р. № 804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Вказаний Порядок був прийнятий та оприлюднений Харківською міською радою на виконання вимог ст. 22 Закону України «Про інформацію», тому відповідно до норм ч. 1 ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обов'язковим до виконання на території м. Харкова.

Зазначав, що відповідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 29.08.2013 року за №ХК 19, індивідуальні (садибні) житлові будинки літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по АДРЕСА_1 прийняті до експлуатації. Замовником будівництва за даною декларацією є ОСОБА_4.

Однак, визначений Закономта Порядком обов'язок ОСОБА_4 не виконала та не уклала з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкта будівництва до експлуатації.

Зазначав, що листами управління соціально-економічного розвитку,планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 31.01.2014 року №50/0/114-14 та від 26.12.2013 року № 745/0/114-14 ОСОБА_4 було повідомлено про необхідність виконання вимог закону та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Відповіді на вказані листи від ОСОБА_4 не надійшли.

Вказував, що такими діями забудовника порушуються права та інтереси територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради на отримання коштів, пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Зазначав, що оскільки до Харківської міської ради не надано документів

про кошторисну вартість будівництва об'єкта Департаментом економіки

та комунального майна був проведений розрахунок величини вартості будівництва, а саме здійснено розрахунок кошторисної вартості індивідуальних (садибних) житлових будинків літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по АДРЕСА_1, які були прийняті в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.08.2013 року за №ХК 19 становить 4363476, 30 гривень. Було визначено, що розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 4 % від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 191992,96 грн.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач просив суд стягнути вказані збитки з відповідача та покласти на неї витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача Кварацхелія Г.Е., який діяв на підставі довіреностей від 07.10.2014р., 20.01.2015р., 30.12.2015 р. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, вважав доводи представників відповідача щодо безпідставності вимог Харківської міської ради необґрунтованими.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, повідомлялась належним чином про місце і час розгляду справи, її представники ОСОБА_3, ОСОБА_2, які діють на підставі довіреностей від 02.10.2015 року заперечували проти заявлених позивачем вимог, надали до суду письмові пояснення, в яких виклали свою незгоду з позовом (а.с.65-70).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 р. № 804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (зі змінами рішення від 22.05.2013 року № 319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску, та який був оприлюднений Харківською міською радою на офіційному сайті Харківської міської ради (www.city.kharkov.ua), на офіційному сайті комунального підприємства «Харківській міській інформаційний центр» (www.citynet.kharkov.ua) та у газеті «Харьковские известия» тому відповідно до норм ч. 1 ст. 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обов'язковим до виконання на території м. Харкова.

Даним рішенням було затверджено порядок пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, а саме згідно з пунктом 1.5 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Для укладення такого договору замовник зобов'язаний звернутись із відповідною заявою до Департаменту не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі за текстом - Закон) замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

Законом встановлено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч. 1. ст. 40 цього Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 29.08.2013 року за №ХК 19, було введено в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по АДРЕСА_1 (а.с.19, 20).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, визначений Закономта Порядком обов'язок відповідачем ОСОБА_4 не було виконано та не було укладено з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договір про пайову участь до прийняття вищевказаного об'єкта будівництва до експлуатації, пайовий внесок не сплачено.

Так, відповідно до пункту 5.1. Порядку у разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у

розвитку інфраструктури м. Харкова Департамент економіки та комунального майна у десятиденний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору.

У листі-повідомленні Департамент економіки та комунального майна повідомляє про порядок укладення договору про пайову участь, про строк у який замовник має вжити передбачених Порядком заходів щодо добровільного укладення договору, та про передбачену цим Порядком та відповідальність за ухилення від укладання такого договору.

Судом встановлено, що листами управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 31.01.2014 року №50/0/114-14 та від 26.12.2013 року № 745/0/114-14 ОСОБА_4 було повідомлено про необхідність виконання вимог закону та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова (а.с.13,14,17,18). Проте відповіді на вказані листи від ОСОБА_4 не надійшли.

Таким чином, внаслідок неукладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, що прямо встановлені Законом, Харківській міській раді заподіяно збитків у вигляді неодержаних доходів.

Як вбачається, порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова визначено механізм залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі ухилення від укладання договору пайової участі. Вказане питання врегульовано розділом 5 Порядку.

Так, у разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна вчиняє наступні дії:

- на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

- готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

- надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно з положеннями статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

Відповідно до положень статті 71 Бюджетного кодексу України надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, у разі б належного виконання замовником будівництва передбаченого законом обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування для укладення договору, Харківська міська рада беззаперечно отримала б кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у порядку та розмірах передбачених чинним законодавством.

Зважаючи на приписи статті 623 Цивільного кодексу України, боржник (замовник будівництва), який порушив зобов'язання (не звернувся до органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі та не уклав його), має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, Харківською міською радою з метою попередження збитків було вжито всіх заходів направлених на одержання коштів пайової участі.

Посилання представників відповідача на безпідставність застосування приписів статті 623 ЦК України є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, на виконання вимог ч.ч.1,2 ст. 40 Закону рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 09 листопада 2011 року №804 було затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова,

відповідно до п.2.1. якого залучення замовників здійснюється на підставі договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, які укладаються з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Згідно із п.2.4. цього ж Порядку договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова укладається не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі. Замовник повертає підписаний проект договору протягом двох робочих днів.

Із аналізу зазначених положень Закону та Порядку випливає, що участь замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту можлива лише на підставі відповідного договору, в якому сторонами визначаються, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі, укладання якого для забудовника є обов'язковим.

Виникнення такого обов'язку безпосередньо з акта цивільного законодавства, рішень органів місцевого самоврядування передбачено ч.ч.3,4 ст.11 ЦК України, по своїй суті з урахуванням положень ст. 509 цього Кодексу правовідносин між сторонами зобов'язальними.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст.. 623 ЦК України).

Згідно ч.ч.2,4 ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Так, як на підставу задоволення позову про відшкодування збитків позивач посилався на те, що відповідач не уклав договору на пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, від пропозиції про його укладання відмовляється, у зв'язку з чим Харківська міська рада Харківської області не отримала доходів у розмірі, визначеному відповідно до п.п.5.3, 5.4 Порядку.

Отже, судом враховується, що право на залучення коштів пайової участі у розвиток інфраструктури прямо передбачено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а позивачу через невідомість наміру відповідача проводити будівництво житлових будинків не могло бути заплановано надходження від цього коштів у відповідну класифікацію доходів. Однак таке не позбавляє Харківську міську раду вимагати, у зв'язку із не укладанням договору про пайову участь, відшкодування відповідачем збитків, завданих невиконанням останнім обов'язку по його укладанню.

Щодо посилань представників відповідача на те, що оскільки загальна площа кожного з будинків, які були побудовані на одній земельній ділянці, не перевищує 300 кв. м., то обов'язку приймати участь у розвитку інфраструктури населеного пункту у ОСОБА_4 не виникло, суд зазначає наступне.

Так, дійсно відповідно до п.4 ч.4 ст.40 Закону до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках.

Проте, з аналізу вказаного пункту, суд вбачає, що в ньому мова йде про будівництво індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських споруд, загальна площа яких не перевищує 300 квадратних метрів, на різних земельних ділянках, про свідчить відповідність множинності закінчення у словосполученні «земельних ділянках» зі словосполученням «індивідуальних житлових будинків…», а вже в разі побудови на одній земельній ділянці індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків загальна площа яких перевищує 300 квадратних метрів, то норми п.4 ч.4 ст.40 Закону не розповсюджуються.

Це кореспондується із роз'ясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.12.2013 № 8/15-458-13, наданий на запит Департаменту економіки та комунального майна від 15.11.2013 року № 657/0/45-13 відносно залучення до пайової участі замовників, які здійснюють будівництво та введення в експлуатацію на окремій земельній ділянці (за однією адресою та з одним кадастровим номером) декількох індивідуальних житлових будинків загальна площа яких по кожному

будинку становить менше 300 квадратних метрів, а сумарна загальна площа всіх будинків на земельній ділянці перевищує обумовлений показник, Міністерством було повідомлено, що такі замовники не звільняються від пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідне свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна від 10.09.2013 року, а також декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 29.08.2013 року за №ХК 19, були видані відповідачу як один документ одразу на два будинки, які розміщені за однією адресою і мають єдиний номер, що в свою чергу свідчить про їх єдність, як об'єкту нерухомого майна (а.с.77 зворотна сторона, 111-113).

Посилання представників відповідача на будівництво житлових будинків за різними проектами доведенні не були.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про виникнення у відповідача відповідного обов'язку приймати участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Вираховуючи розмір збитків, завданих позивачу, суд виходить з наступного.

Так, розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості.

Замовник будівництва, який одержав проект договору з додатками, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог чинного законодавства (підписує, якщо юридична особа - скріплює печаткою) та повертає один примірник договору з додатками Департаменту економіки та комунального майна, або повідомляє Департамент про прийняття умов договору (надсилає відповідний лист, факсограму тощо) у двадцятиденний строк після одержання договору.

Замовник будівництва, який після розгляду проекту договору незгоден з якимись його частинами, направляє до Департаменту економіки та комунального майна протокол розбіжностей (письмові вмотивовані зауваження) до договору, які Департамент розглядає протягом двадцяти днів. В цей же строк Департамент вживає заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та приймає рішення про зміну договору.

Судом встановлено, що станом на день звернення їх до суду Харківській міській раді не було надано документів про кошторисну вартість будівництва об'єкта Департаментом економіки та комунального майна, а тому розрахунок величини вартості будівництва було здійснено на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою об'єкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництв встановлених наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за відповідний квартал на відповідній території.

Відповідно до проведеного Департаментом економіки та комунального майна розрахунку кошторисна вартість індивідуальних (садибних) житлових будинків літ. «Ж-2» та літ. «З-2» з господарською будівлею та спорудами загальною площею 289, 5 кв.м та 249,8 кв.м відповідно по АДРЕСА_1, які були прийняті в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 29.08.2013 року за №ХК 19 становить 4363476, 30 гривень.

Таким чином, розмір пайової участі було вирахувано позивачем у розмірі 191992,96 грн.

Проте, на час розгляду справи у суді, відповідач надала до суду кошторисну документацію, відповідно до якої зведений кошторисний розрахунок складає 499997,00 грн. (а.с.92).

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне вирахувати розмір суми внеску паю саме виходячи із відомостей кошторисного розрахунку, що дорівнює : 0,04Х4999997,00 = 19999,88 грн.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку,

враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами,

дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки неукладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття об'єкту містобудування до експлуатації та не сплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили Харківській міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу), проте у розмірі, що було визначено судом.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 200 грн. 63 коп. (10,45% від задоволеної частини позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,ст.ст. 3, 11, 14,16, 22, 623 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 15, 57-60, 209, 212, 214-215 ЦПК України ЦПК України -,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_4, про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1) на користь Харківської міської ради до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - № 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у м. Харкові Харківської області) збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 19999,88 грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять грн.. 88 коп.).

Стягнути в ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1) на користь Харківської міської ради до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - № 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у м. Харкові Харківської області) витрати по сплаті судового збору у розмірі 200 грн. 63 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2016 року.

Суддя Н.В. Якуша