Справа № 431/4561/16-ц
Провадження 2/431/1419/2016 р.
Р І Ш Е Н Н Я
26 жовтня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Форощука О.В.,
за участі секретаря Мозуль І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування домоволодінням, яке розташоване за адресою: вул. Підгірна, 186, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння № 186 по вул. Підгірній в с. Підгорівка Старобільського району Луганської області. В даному домоволодінні зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2, який більше року мешкає за іншою адресою. Відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації, перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй домоволодінням.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить вказану справу розглядати без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Факт належності домоволодіння № 186, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Підгорівка, вул. Підгірна, позивачу ОСОБА_1 підтверджується копією рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11.03.2013 року, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією технічного паспорту на житловий будинок.
Те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 04.08.2016 року.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 набула право власності на житло, а саме на домоволодіння № 186 по вул. Підгірній, в с. Підгорівка Старобільського району Луганської області.
Відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою більше одного року. Право користування житлом він набув, як член сімї, оскільки він є сином позивача ОСОБА_1
Тому суд вважає, що дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, він може бути знятий з реєстрації за вищевказаною адресою.
Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання.
Згідно постанови КМУ №207 від 02.03.2016 р. зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування жилим приміщенням.
Суд вважає, що виходячи з наданих доказів і враховуючи принципи справедливості, змагальності, розумності, законності, та враховуючи інтереси позивача позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386- 388, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11,174, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування домоволодінням, розташованим за адресою: вул. Підгірна, 186, с. Підгорівка Старобільського району Луганської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук