Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

у с т а н о в и в:

22.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 962, 29 грн. та 30 000, 00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.07.2015 року приблизно о 20.10. год. у Львові по вул. Городоцькій, 171 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Ямаха» д.н.з. ВС 5507 від керуванням гр. ОСОБА_4

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія мотоцикла ОСОБА_4, який і порушив вимоги розділів Р.1.п.1.5, Р 2 п.2.3/б.д./ та Р.110.п.10.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він своїми діями проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, створи загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки і для руху, рухаючись по вул. Городоцькій у напрямку до центру м. Львова, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину вищевказаної вулиці з ліва на право по ходу його суху, внаслідок чого передньою частиною керованого ним мотоцикла вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_3, що підтверджується Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження від 04 серпня 2015 року. Згідно даної постанови під час даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні лівої гомілки та лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівого стегна лівого колінного суглобу, садна передньої та внутрішньої поверхні правої лобно-скроневої ділянки голови, синець на повіках лівого ока, що підтверджується висновком експерта № 239/15 від 27 липня 2015 року. У відповідності до висновку експерта йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

Внаслідок ДТП йому була заподіяна моральна шкода, яка проявилась у сильних фізичних болях, тривалому лікуванні, внаслідок отриманих ушкоджень, що вплинули на звичний життєвий уклад позивача. Проосить стягнути з відповідачів моральну школу у розмірі 30 000, 00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_2, який діє згідно довіреності від 05.02.2016 року (а.с.31) у судовому засіданні позов заперечили з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.32-35).

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 13.07.2015 року приблизно о 20.10. год. у Львові по вул. Городоцькій, 171 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла «Ямаха» д.н.з. ВС 5507 від керуванням гр. ОСОБА_4

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія мотоцикла ОСОБА_4, який і порушив вимоги розділів Р.1.п.1.5, Р 2 п.2.3/б.д./ та Р.110.п.10.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він своїми діями проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, створи загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки і для руху, рухаючись по вул. Городоцькій у напрямку до центру м. Львова, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину вищевказаної вулиці з ліва на право по ходу його суху, внаслідок чого передньою частиною керованого ним мотоцикла вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_3, що підтверджується Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження від 04 серпня 2015 року (а.с.3-4).

Згідно вищезгаданої постанови під час даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні лівої гомілки та лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівого стегна лівого колінного суглобу, садна передньої та внутрішньої поверхні правої лобно-скроневої ділянки голови, синець на повіках лівого ока, що підтверджується висновком експерта № 239/15 від 27 липня 2015 року. У відповідності до висновку експерта йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження (а.с.10-12).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_4, що стверджується постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.11.2015 року про закриття провадження у справі за спливом терміну притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, у всіх інших випадках у тому числі і за відсутності вини володільця джерела підвищеної небезпеки, останній відшкодовує шкоду потерпілому.

Позивач надав суду копії медичних документів про його лікування у зв'язку з забійною раною лобноскроневої ділянки зліва та забою лівої лопатки (а.с.7). Окрім цього представив товарні чеки на придбання призначених ліків на загальну суму 962, 29 грн. (а.с.6), які свідчать саме про понесення позивачем необхідних витрат на лікування. Відповідач не заперечив щодо оплати зазначених витрат.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки ситуація отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП та їх наслідки стали для позивача психотравмуючими, завдали тривалих та інтенсивних негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду).

Однак, суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, яка була визначена позивачем, оскільки останнім не було надано достатніх належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження розміру моральної шкоди в тому розмірі, що був заявлений позивачем у своєму позові, більш того суд вважає такий розмір суттєво завищеним та не чим не підтверджений, а отже підлягає зменшенню з врахуванням розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи з положення ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається лише судом, розмір грошового відшкодування моральної шкоди на думку суду найбільш обєктивним та таким, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду та яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 3 000 грн.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути 2 067 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 962 (девятсот шістдесят дві) гривні 29 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 3962 (три тисячі девятсот шістдесят дві) гривні 29 коп.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1 на користь держави 2067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень 00 коп. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5