справа № 2/325/23/2016р. 325/2066/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства (ПАТ) "Банк Форум" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору;

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № 0240/07/07-А від 01 листопада 2007 року у розмірі 28893,63 грн. .

Позов обґрунтований тим, що 01 листопада 2007 року між ПАТ «Банк Форум» (правонаступник АКБ "Форум") та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0240/07/07-А, за умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 116100,00 гривень. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами; повернення позичальником коштів здійснюється на відкритий йому позичковий рахунок; сплату процентів за користування кредитними коштами відповідач зобов'язався проводити щомісячно згідно з п. 2.7 договору. Несплата позичальником процентів в термін, встановлений п. 2.7 договору є підставою для дострокового повернення кредитних коштів, процентів за їх використання та сплати неустойки (пункт 2.5 Кредитного договору). Позичальник зобов'язався у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу Банку штрафні санкції, передбачені розділом 4 договору. В забезпечення зобов'язань позивальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та можливої неустойки (штраф, пеня) виступила поручителем ОСОБА_2, з якою укладено договір поруки від 01 листопада 2007 року. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав: відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 28.10.2015 року виникла заборгованість в сумі 28893,63 грн., яка складається з: 16701,52 гривні - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 12192,11 гривень - сума пені з розрахунком 0,2 % в день за простроченим кредитом та процентів. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитом в сумі 28893,63 гривень.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ "Банк Форум", на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення (а.с. 119-123), заяву про застосування норм позовної давності (а.с. 124-127), в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку зі спливом строків позовної давності (загальної та спеціальної) та заяву про розгляд справи у його відсутність /а.с. 132/.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 82); заперечення (а.с. 83-112), заяву про застосування норм позовної давності (а.с. 113-118), в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку зі спливом строків позовної давності (загальної та спеціальної).

Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.ст. 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № 0240/07/07-А між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (правонаступник АКБ «Форум») та ОСОБА_1, що підтверджується копією договору кредиту /а.с. 4-5/, Згідно умов цього договору позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля HYUNDAI SONATA у сумі 116100,00 гривень з терміном погашення до 30 жовтня 2014 року та з зі сплатою 15,5 % річних.

Так, згідно кредитного договору погашення заборгованості повинне здійснюватися щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 1383,00 гривень.

Пуктом 3.3. кредитного договору позивачем та відповідачем було узгоджено, що позичальник щомісячно повертає частину кредитних коштів, сплачує проценти за користування кредитними коштами. Кредитним договором сторони узгодили, що при порушені позичальником будь-якого зобов'язання, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу (п.4.1 кредитного договору) (а.с. 4-5) та штраф у розмірі 5000 грн..

Як вбачається з наданого відповідачем заперечення, позивач раніше вже звертався до Приазовського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 25 березня 2009 р. було стягнуто у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 0240/07/07-А від 01 листопада 2007 р. в сумі 120798,37 грн. та судові витрати у розмірі 1237 грн. (а.с. 69-70).

Згідно наданого розрахунку /а.с. 15/ останній платіж по поверненню кредитних коштів був проведений 04.04.2012 року та по поверненню нарахованих процентів за користування кредитними коштами - 04.10.2011 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, про що було вказано в заяві відповідача ОСОБА_1 від 18.01.2016 року, а також в його запереченнях наданих до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України визначено спеціальну позовну давність в один рік зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України співпадає з моментом виникнення у зацікавленості сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Згідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Позивач звернувся до Приазовського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 18.11.2015 року. Останній платіж по сплаті кредиту відповідачем ОСОБА_1, згідно матеріалів справи, був проведений по поверненню кредитних коштів 04.04.2012 року та по поверненню нарахованих процентів за користування кредитними коштами 04.10.2011 року. Тобто саме з даних періодів необхідно відраховувати 3-ри річний строк, який закінчився 04.04.2015 року. Крім цього, позивач не просить поновити пропущений строк позовної давності, а також не зазначає причин для його поновлення.

Враховуючи те, що Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском трирічного строку позовної давності, тому це, згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зважаючи на наведене в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення штрафних санкцій (пені), слід відмовити, оскільки позивачем пропущений трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав стосовно основної вимоги, і відповідно до вимог ст.. 266 ЦК України позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Вирішуючи питання стосовно заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 суд виходить з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та можливі неустойки (штраф, пеня) по договору кредиту № 0240/07/07-А від 01 листопада 2007 р, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1, було укладено договір поруки від 01 листопада 2007 року з ОСОБА_2.

Згідно пункту 4.1. Договору поруки від 01.11.2007 року, порука припиняється, якщо Кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як зазначено в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналізуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що відсутні докази, на підтвердження того, що позивач протягом року після виникнення заборгованості у позичальника ОСОБА_1 пред'являв до поручителя-відповідача ОСОБА_2 вимоги про погашення заборгованості, і звертався з повідомленням до поручителя в письмовій формі про невиконання або неналежне виконання боржником своїх зобов'язань.

Тобто, у річний строк Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред'явив, отже позов до поручителя подано з пропуском встановленого в договорі поруки строку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства (ПАТ) "Банк Форум" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя