У Х В А Л А

04 квітня 2016 р. смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Мороза О.І., при секретарі Коняєвій Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим його представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Близнюківського районного управління юстиції в Харківській області про визнання незаконним та скасування правових актів індивідуальної дії, виданих органом державної влади, визнання договору оренди землі в окремій частині недійсним, надання земельної ділянки в оренду, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12. 2011 року №852 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення фермерського господарства»,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Головного управління Дерземагенства у Харківській області, Державної реєстраційної служби України в особі Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції в якому просить:

1.Визнати незаконною відмову Головного управління Держземагенства у Харківській області, викладену в листі № 19-20-6-7335/0/9-15 від 30.03.2015 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розташованої за межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та передачі в оренду земельної ділянки площею 48.3883 га.

2.Визнати незаконним наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області від 12.08. 2014 року №1840-Сг в частині надання ОСОБА_3 в оренду для ведення фермерського господарства, строком на 49 років, земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення - сільськогосподарські угіддя (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 48,3883 га із кадастровим номером :04:000:0771, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 6).

3.Визнати недійсним договір оренди землі від 10 вересня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_3 в частині передання в оренду земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 :04:000:0771, площею 48,3883 га, сільськогосподарські угіддя (рілля).

4. Скасувати запис про інше речове право №6997034 від 12.09.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після уточнення позовних вимог в цій частині просять скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права за ОСОБА_4 на підставі договору оренди землі від 10 вересня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_3 в частині передання в оренду земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0771, площею 48,3883 га, сільськогосподарські угіддя (рілля) та скасувати запис №6997034 від 12.09. 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(т.2 а.с.126-128).

5. Надати ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства, строком на 49 років, земельну ділянку державної власності сільськосподарського призначення - сільськогосподарські угіддя (рілля), розташованої за

межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області площею 48,3883 га із кадастровим номером :04:000:0771, зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 6). Визнати, що судове рішення є підставою для відведення земельної ділянки в натурі та укладення договору оренди землі.

Ухвалою суду від 07.12. 2015 до участі у справі були залучені правонаступники відповідачів: Головного управління Дерземагенства у Харківській області Головне управління Держгеокадастру у Харківській області; Державної реєстраційної служби в особі Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області Близнюківське районне управління юстиції в Харківській області.

На підставі письмових заяв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Близнюківського районного управління юстиції в Харківській області, розгляд справи продовжено у відсутність їх представників.

Від Головного управління Дерземагенства у Харківській області, до його заміни на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконної відмову Головного управління Держземагенства у Харківській області, викладену в листі № 19-20-6-7335/0/9-15 від 30.03.2015 року, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розташованої за межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та передачі в оренду земельної ділянки площею 48.3883 га.

Клопотання мотивоване тим, що ГУ Дерземагенства у Харківській області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України, тобто субєктом владних повноважень в тому числі і повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність або користування. Рішення про відмову Головного управління Держземагенства у Харківській області, викладене в листі № 19-20-6-7335/0/9-15 від 30.03.2015 року, у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розташованої за межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та передачі в оренду земельної ділянки площею 48.3883 га є реалізацією владно-розпорядчих функцій відповідно до закону. Отже вважають, що такі вимоги повинні вирішуватися в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України(т.1 а.с.163-165).

Правонаступником Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області ця правова позиція підтримана(т.2 а.с.183-184).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні та в окремих письмових запереченнях просить у задоволенні цього клопотання відмовити, посилаючись на те, що справи у спорах за участю державних органів що виникають з правовідносин у яких державні органи реалізують повноваження власника землі, а також у інших спорах, які виникають із земельних відносин приватно - правового характеру підвідомчі місцевим судам. Відносини щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки мають цивільно-правовий характер оскільки передують укладенню договору оренди як цивільно-правової угоди.

При цьому посилається на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03. 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні, а також у письмових поясненнях(т.2 а.с.29,30) вище зазначене клопотання ГУ Держземагенства у Харківській області підтримав, вважаючи що відповідно до ст. 17 КАС України на даний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів, оскільки орган виконавчої влади є

субєктом владних управлінських функцій і реалізував саме цю управлінську функцію.

Представник Близнюківської РДА підтримала клопотання адвоката ОСОБА_2

Вивчивши подане клопотання, матеріали справи, думку осіб, які зявилися у судове засідання, слід дійти висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Сторонами у цій справі є фізичні та юридичні особи. Позивачем заявлена вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки яка, на його думку, незаконно передана в оренду іншій фізичній особі і яку він має намір орендувати сам і для чого здійснив певні юридично-значимі дії. Для реалізації цього свого права йому необхідно мати затверджений проект землеустрою. Такий проект для затвердження ним було подано до ГУ Держземагенства у Харківській області але у його затверджені відмовлено. Отже відмова у затвердженні проекту землеустрою не дозволяє ОСОБА_1 здійснити подальші дії для реалізації права на оренду землі.

Згідно правових позицій, викладених в постановах Верховного суду України від 09.12.2014 року по справі №31-308а14 , від 11.11. 2014 року по справі №21-493а14, у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Саме як цивільно-правовий спір Верховним Судом України 01.07. 2015 року було розглянуто справу №6-523цс15 в якій визнано незаконним та скасовано розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, правова позиція якого в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязкова для всіх судів.

В пунктах 3,7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03. 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено таке.

Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа)(п.3).

Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України; далі ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК) (п.7).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З наведеного вбачається, що рішення Головного управління Держземагенства у Харківській області про відмову у затвердженні проекту землеустрою, викладене в листі № 19-20-6-7335/0/9-15 від 30.03.2015 року, не є правовим актом управління.

Даний спір розглядається як такий, що носить цивільно-правовий характер, а тому у задоволенні клопотання про закриття провадження в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Справа по суті не розглядалася.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління Дерземагенства у Харківській області про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконної відмову Головного управління Держземагенства у Харківській області, викладену в листі № 19-20-6-7335/0/9-15 від 30.03.2015 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу, розташованої за межами населених пунктів на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та передачі в оренду земельної ділянки площею 48.3883 га., відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Мороз