Справа № 202/8059/15-ц
Провадження № 2/0202/349/2016
09 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу позики, -
Позивач у жовтні 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 80 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що відповідач отримав в позику грошову суму в розмірі 80 000,00 грн. Фактичне отримання відповідачем вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 27.07.2015 року, в якій зобов?язувався повернути суму боргу до 27.08.2015 року. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув.
Представник позивача у судове засідання не з?явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачу грошову суму у розмірі 80 000,00 грн.
На підтвердження факту отримання у позику зазначеної грошової суми, відповідачем того ж дня власноручно написано розписку, в якій останній зобовязується повернути суму боргу до 27.08.2015 року.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 2/69, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Гагаріна, 4в, ІПН НОМЕР_2) суму боргу за договором позики від 27.07.2015 року у розмірі 80 000,00 грн. та судовий збір у розмір у розмірі 800,00 грн., а всього 80 800,00 грн. (вісімдесят тисяч вісімсот гривень 00 коп.).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз