СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/83/16-ц
Провадження №2/547/97/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування площею 11,46 га по 1/2 частині за кожним, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивачів, як для спадкоємців за заповітом їх діда, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через втрату оригінала відповідного державного акта.

Позивачі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивачів ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що позивачі втратили оригінал державного акта на відповідну земельну ділянку, через це нотаріус не може видати їм свідоцтво про право на спадщину їх діда ОСОБА_5. Вважала, що вказаний у заповіті земельний пай спадкодавця 5,2 га, який спадкодавець заповів позивачам, надалі "перетворився" на земельну ділянку площею 11,46 га на території Пузирівської сільської ради. Позивачі є єдиними спадкоємцями відповідної земельної ділянки.

ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що її свекор ОСОБА_5 розпорядився своїм майном у заповіті. Їй заповідано будинок з присадибною земельною ділянкою у с. Строкачі, а її дочкам (позивачам у справі) земельну ділянку площею 11,46 га. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_6 син спадкодавця І.ГЖалдак, помер у 2000 році. Інших спадкоємців на землю свекра, окрім онучок, немає.

Пузирівська сільська рада свого представника у судове засідання не направила, звернулася до суду із заявами про розгляд справи за відсутності її представника і про підтримання позовних вимог.

Ураховуючи зазначене, судом відповідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України ухвалено розглядати справу за відсутності позивачів та представника Пузирівської сільської ради.

Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_7ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3 (відповідача) і ОСОБА_6 (а.с. 5, 6, 8, 9, 16-19). ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 і ОСОБА_8 (а.с. 24). Отже позивачі є онуками ОСОБА_5. ОСОБА_6 (батько позивачів) помер 12.05.2000 (а.с. 25).

Відповідно до книги реєстрації сертифікатів ОСОБА_5 був власником сертифіката серія ПЛ № 0135870, який зареєстровано 16.01.1997, господарство "Прогрес", площа 5,2 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення № 982 від 19.12.1996 (а.с. 20).

16.01.2002 ОСОБА_5 склав заповіт (а.с. 23), яким земельний пай розміром 5,2 га в ЗААТ "Прогрес" заповів ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Цим же заповітом заповів будинок з надвірними будівлями у с. Строкачі та присадибну ділянку 0,90 га ОСОБА_3 (відповідачеві). Заповіт не змінено, недійсним не визнано.

На підставі рішення Пузирівської сільської ради від 06.02.2002 ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 11,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пузирівської сільської ради, про що складено державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 621819 (а.с. 22). Відділ Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області листом від 14.01.2016 (а.с. 13) також повідомив, що взамін сертифіката серія ПЛ № 0135870 щодо ОСОБА_5 видано державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 621819.

Державний акт втрачено (а.с. 21), виготовлення його дубліката неможливе (а.с. 11). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 276267,98 грн (а.с. 12).

ОСОБА_5 помер 08.06.2012 (а.с. 10).

Відповідно до копії спадкової справи на майно померлого 08.06.2012 ОСОБА_5, 27.08.2012 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Семенівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5. Як наслідок 04.10.2012 зареєстровано спадкову справу (а.с. 51-56).

У листопаді 2015 позивачі звернулися до Семенівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на майно на земельну ділянку померлого ОСОБА_5 площею 11,46 га., державний акт серії Р2 № 621819 від 26.06.2002, на що їм відмовлено через не надання документів, які б підтверджували право власності померлого на спадкове майно; рекомендовано звернутися до суду (а.с. 14,15).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).

Отже, часом відкриття спадщини ОСОБА_11 є 08.06.2012 день його смерті. 27.08.2012 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Семенівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5, тобто своєчасно прийняли спадщину спадкодавця.

Земельна ділянка спадкодавця площею 11,46 га., державний акт серії Р2 № 621819, не охоплена заповітом. Відтак її спадкування відбувається за законом.

Позивачі, як онуки спадкодавця, віднесені ст. 1265 ЦК до спадкоємців пятої черги як родичі другого ступеня споріднення. Частиною першою статті 1266 ЦК передбачено, що внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. У справі встановлено, що батько позивачів ОСОБА_6 (син спадкодавця ОСОБА_5), помер 12.05.2000, тобто раніше, ніж спадкодавець. Батько позивачів належить до першої черги спадкування за законом (ст. 1261 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що: позивачі є спадкоємцями свого діда за законом; право позивачів на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом порушено з незалежних від позивачів, відповідачів і нотаріуса обставин; втратою оригіналу державного акта про право власності на землю порушено право позивачів на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відтак суд захищає цивільне право позивачів щодо отримання ними у власність спадщини ОСОБА_5 та визнає за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на відповідну земельну ділянку у рівних частинах, тобто по 1/2.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (Полтавська область, Семенівський район, с. Строкачі, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 11,46 га, розташованої на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлому 08.06.2012 ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 № 621819.

Визнати за ОСОБА_2 (Полтавська область, м. Хорол, вул. Леніна, 82/24, РНОКПП НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 11,46 га, розташованої на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлому 08.06.2012 ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 № 621819.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 07.04.2016.