Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3047/15-ц
Провадження № 2/553/75/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Полтавській області, Полтавське міське управління юстиції, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення від права на спадкування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - Третя Полтавська державна нотаріальна контора, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Полтавській області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення від права на спадкування та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якій позивач вказує, що вони з відповідачкою являються доньками ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку приватизації набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, проте за життя право власності в органах технічної інвентаризації не зареєстрував. Сторони по справі є єдиними спадкоємцями померлого, які прийняли спадщину після його смерті, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем.

Крім того, позивач вказує, що батько ОСОБА_3 перед смертю тяжко хворів, у зв'язку з чим потребував постійного лікування та догляду, через свій незадовільний стан здоров'я звертався за допомогою до відповідачки, проте вона ухилялась від цього. Витрати з утримання та лікування батька взяла на себе позивач, відповідачка будь-якої допомоги не надавала.

Просить суд встановити факт належності померлому ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.06.2008 року, встановити факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від надання допомоги під час хвороби до моменту настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_3; усунути ОСОБА_2 від права на спадкування 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру вцілому в порядку спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду справи надала суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, в якій просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_3

Ухвалою суду від 18.08.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Буглак В.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому пояснили, що позов ОСОБА_1 визнають частково, в частині встановлення факту належності померлому ОСОБА_3 на праві власності квартири АДРЕСА_1, не заперечували право ОСОБА_1 на 2/3 частину квартири в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, в іншій частині позовних вимог просили відмовити, посилаючись на безпідставність та на недоведеність того факту, що ОСОБА_2 ухилялась від надання допомоги своєму хворобу батьку, а відповідно, відсутність підстав для встановлення вказаного факту, усунення її від права спадкування та визнання за позивачкою права власності на спірну квартиру вцілому.

Зустрічний позов ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники третіх осіб Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради в судовому засіданні пояснила, що з приводу вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Після перерви, оголошеної в судовому засіданні, не з'явилась надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Полтавської міської ради в судовому засіданні з приводу вирішення позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поклався на розсуд суду.

Враховуючи обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі осіб, які не з'явились в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 27.04.1962 року, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з 28.08.1983 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, та є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 17.09.2005 року взяла прізвище чоловіка "ОСОБА_1".

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10.06.2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, вона складається з наступних приміщень: 1-а кімната (5) площею 18,9 кв.м, кухня (4) площею 5,8 кв.м, вбиральня (поєднана) (3) площею 2,9 кв.м, коридор (1) площею 4,6 кв.м, вбудована шафа (2) площею 1,1 кв.м.

Разом з тим, право власності на вказану квартиру ОСОБА_3 за життя в органах державної реєстрації прав на нерухома майно у встановленому законом порядку не зареєстрував.

Відповідно до Свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого 27.09.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 52 років, про що зроблений актовий запис за № 225.

Як встановлено в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно положень ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що право на спадщину після смерті ОСОБА_3 мають його мати ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Відповідно до змісту постанови державного нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 255/01-30 від 18.04.2015 року, 20.01.2015 року відкрито спадкову справу № 2/2015 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3. В спадковій справі знаходяться наступні заяви: від імені дочки померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом; від імені дочки померлого ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом; від імені матері померлого ОСОБА_7 про відмову від спадщини за законом на користь дочки померлого ОСОБА_1. Інших заяв в спадковій справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що сторони по справі прийняли спадщину після смерті батька, позивач ОСОБА_1 має право на отримання у власність в порядку спадкування 2/3 частину спадкового майна, а відповідач ОСОБА_2 - на 1/3 його частину.

Постановою державного нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 255/01-30 від 18.04.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на 2/3 частину квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_3, оскільки при вивченні поданих документів було встановлено, що квартира придбана ОСОБА_3 в результаті реалізації його права на приватизацію згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", про що останнім одержано свідоцтво про право власності на житло, але право власності на квартиру не було зареєстроване у відповідних органах за ОСОБА_3, як це вимагало чинне законодавство. В обґрунтування рішення послалась на норми ст. ст. 334, 1216 ЦК України, п.п. 4.12, 4.15 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", п.п. 3, 4 ст. 3, п. 7 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зауваживши, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації, яку можливо провести на підставі заяви власника, який помер, й дійшла до висновку про неможливість видачі свідоцтва, оскільки нотаріусу не надано належним чином оформлені документи, передбачені вимогами чинного законодавства, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Як встановлено в ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

В ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна, а за змістом положень ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація являється відчуженням квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін..) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до роз'яснень, наведених у листі Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-05/01.1-19/1649 від 01.09.2015 року, право комунальної власності на квартиру АДРЕСА_1 було припинено шляхом завершення процедури приватизації та оформлення свідоцтва про право власності 10.06.2008 року, а відповідно до вимог п. 23 "Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян" обов'язковій реєстрації в органі державної реєстрації прав підлягає саме свідоцтво про право власності, а не право власності, що свідчить про виникнення у ОСОБА_11 права власності на квартиру.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 за життя реалізував своє право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності на житло набув її у власність, проте не зареєстрував у встановленому законом порядку у відповідному державному органі та оскільки чинним законодавством термін реалізації такого права не обмежений, не встиг зробити цього за життя.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на доведеність набуття ОСОБА_3 за життя права власності на квартиру АДРЕСА_1, наявність якого підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10.06.2008 року, на переконання суду, не викликає сумніву, що вказане нерухоме майно входить до складу спадкового.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, встановленню в судовому порядку підлягають факти, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, тоді як факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності квартири об'єктивно підтверджується правовстановлюючим документом, оригінал якого не втрачений та знаходиться у спадкоємців, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення судовим рішенням факту належності йому нерухомого майна.

Як встановлено в ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про встановлення факту ухилення відповідача ОСОБА_2 від надання допомоги під час хвороби до моменту настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та усунення її від права на спадкування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 послалась на те, що ОСОБА_2 тяжко хворів з квітня 2014 року до смерті, у зв'язку з чим потребував допомоги у лікуванні та догляді, таку допомогу надавала лише позивач, яка оплачувала придбання ліків, проведення аналізів та досліджень, послуги доглядальниці, здійснювала оплату житлово-комунальних послуг та кредитних зобов'язань батька, тоді як ОСОБА_2 будучи достовірно обізнаною про вказані обставини, від надання такої допомоги ухилялась, відповідні прохання ОСОБА_3 та самої позивачки ігнорувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила вказані обставини, пояснивши, що періодично 1-2 рази на місяць приїздила до батька на 2-3 дня, привозила продукти харчування, доглядала за ним, готувала їжу, придбавала на його прохання продукти, по можливості виходячи зі свого матеріального становища передавала батьку та позивачці кошти по 200-500 грн. на лікування та інші витрати, пов'язані з хворобою батька, переказувала кошти на вказані цілі через банківську установу, перебувала у батька з 25.09.2014 року до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, і понесла витрати на його поховання.

Той факт, що ОСОБА_3 хворів на тяжку хворобу - на лівобічний паратонзилярний абсцес горла і у нього було діагностовано онкозахворювання, у зв'язку з чим в період з квітня 2014 року лікувався в 2-ій міській клінічній лікарні м. Полтави, Полтавській обласній клінічній лікарні ім. Скліфасовського, відділковій лікарні ст. Полтава ДП "Південна залізниця", Дорожній клінічній лікарні м. Харкова, а також в Полтавському обласному клінічному онкологічному диспансері, де перебував на диспансерному обліку, пройшов два курси хіміотерапії, підтверджується відповідними медичними документами (довідками, епікризами, виписками з історії хвороби), а також не заперечувалось сторонами по справі. Суд вважає доведеним, що він хворів на тяжке захворювання та в останні місяці життя потребував сторонньої допомоги.

Відповідно до довідки про причину смерті № 352 від 27.09.2014 року ОСОБА_3 помер внаслідок ракової інтоксикації.

Об'єктивно, що лікування ОСОБА_3 вимагало витрат, проте позивачем не доведено, що необхідні ліки придбавались нею виключно за особисті та особисто позичені кошти, як власне не надано суду жодних об'єктивних та достовірних доказів того, що позивач ОСОБА_1 понесла будь-які витрати на лікування батька.

На підтвердження факту участі позивача ОСОБА_1 у лікуванні та догляді за тяжко хворим батьком ОСОБА_3 за клопотанням позивача судом допитано ряд свідків.

Так, лікар Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансеру ОСОБА_12, лікар відділової лікарні ст. Південна ДП "Південна залізниця" ОСОБА_13 підтвердили факт перебування на лікуванні у закладах охорони, де кожен з них працює, хворого ОСОБА_3, пояснили, що усіма питаннями щодо догляду за ним та лікування, забезпечення ліками займалась його донька ОСОБА_1, іншу доньку хворого вони в лікарні не бачили, з нею особисто не спілкувались.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що у серпні-вересні на прохання ОСОБА_1 доглядала за її хворим батьком ОСОБА_3, вона періодично приходила до нього, коли він телефонував і просив про це (у серпні пару раз на тиждень, а у вересні частіше, майже щодня), придбавала продукти, готувала їжу, спілкувалась з ним. Другу доньку хворого ОСОБА_2 вона не бачила, проте чула як ОСОБА_3 телефонував їй і просив приїхати. Востаннє приходила до нього за 2-3 дня до смерті.

Свідок ОСОБА_15, який являється родичем сторін по справі, пояснив, що був свідком телефонної розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_2, під час якої ОСОБА_2 відмовила у наданні матеріальної допомоги у зв'язку з лікуванням їхнього батька ОСОБА_3 Свідок пояснив, що давав ОСОБА_1 кошти на лікування батька, зі слів останньої знає, що вона оплачувала лікування, коштами допомагали інші родичі, а ОСОБА_2 кошти не передавала. Вказав, що в період хвороби ОСОБА_3 декілька разів приходив до нього, ОСОБА_2 там не бачив.

Показання вказаних свідків підтверджують факт участі у догляді за хворим батьком позивача ОСОБА_1, проте, на переконання суду, не спростовують пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що вона також по мірі сил і можливостей брала участь у догляді і лікуванні батька, та не доводять що вона ухилялась від допомоги тяжко хворому батьку. Той факт, що відповідкач не з'являлась в лікарню та не спілкувалась з лікарями батька не може стати доказом її відмови від надання допомоги. Доглядальниця ОСОБА_14 підтвердила, що перебувала в квартирі у ОСОБА_3 не постійно і навіть не щоденно, відповідно, не може достовірно стверджувати про те, що ОСОБА_2 не з'являлась у батька та не допомагала йому в період її відсутності. Непереконливими в частині ухилення відповідача від допомоги хворому батьку суд вважає також показання свідка ОСОБА_15, який володіє відповідною інформацією зі слів позивача.

Разом з тим, допитані в якості свідків сусіди померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_16, ОСОБА_17 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 в період хвороби батька та до його смерті 1-2 рази на місяць приїздила до нього на 2-3 дня, привозила продукти харчування, на його прохання придбавала цигарки та продукти, а також позичала у них 3000 грн., які були витрачені на похорон.

Допитані за клопотанням відповідача свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, які проживають в одному населеному пункті з ОСОБА_2, підтвердили той факт, що остання кілька місяців до смерті батька регулярно 1-2 рази на місяць на кілька днів їздила до нього в м. Полтаву, везла йому продукти харчування, оскільки у ОСОБА_2 дуже скрутне матеріальне становище, вона позичала у свідків на лікування батька гроші, які іноді передавались через машиністів потягів, які рухались в напрямку м. Полтави.

Крім того, відповідач зазначила про те, що здійснювала переказ коштів на лікування батька в період з квітня по вересень 2014 року на ім'я батька ОСОБА_3 та сестри - позивача по справі ОСОБА_1, безпосередньо передавала останній гроші з цією метою.

При цьому, позивач вказані твердження відповідачки не спростувала.

За клопотанням відповідача судом в порядку забезпечення доказів було витребувано інформацію про переказ коштів ОСОБА_2 з відділення ПАТ КБ "Приватбанк", в якому вона здійснювала відповідні платежі, проте ухвала суду була проігнорована банківською установою.

Відповідач ОСОБА_2а. в судовому засіданні пояснила, що знаходилась поряд з батьком останні дні його життя, він помер у неї на руках, вказані твердження підтвердила свідок ОСОБА_17 та не оспорювала позивач по справі ОСОБА_1

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини та досліджені докази в їх сукупності свідчать про відсутність підстав стверджувати про те, що відповідач ОСОБА_2 ухилялась від надання допомоги тяжкохворому батьку ОСОБА_2, у зв'язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту ухилення ОСОБА_2 від допомоги батьку ОСОБА_3 та усунення її від права на спадкування після його смерті.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 за життя реалізував своє право на приватизацію державного житлового фонду та на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.06.2008 року набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони по справі, які являються його рідними доньками, прийняли спадщину та з урахуванням відмови матері спадкодавця від спадщини на користь ОСОБА_1 мають право: позивач ОСОБА_1 - на отримання у власність в порядку спадкування 2/3 частину спадкового майна, відповідач ОСОБА_2 - на 1/3 частину спадкового майна, до складу якого входить квартира.

Постановою державного нотаріуса Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 255/01-30 від 18.04.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при вивченні поданих документів було встановлено, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, не було зареєстроване у відповідних органах за спадкодавцем ОСОБА_3, як це вимагало чинне законодавство.

З огляду на підставу відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд вважає обґрунтованими твердження сторін по справі про неможливість реалізувати своє право на оформлення права на спадщину в позасудовому порядку, у зв'язку з чим вважає безпідставними доводи представника позивача про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на частину садкового майна з огляду на відсутність постанови нотаріуса про відмову їй у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину, та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, визнання за нею права власності на 2/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, та задоволення у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом й визнання за нею права власності на 1/3 частину вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 2/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34,4 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м, яка складається з наступних приміщень: 1-а кімната (5) площею 18,9 кв.м, кухня (4) площею 5,8 кв.м, вбиральня (поєднана) (3) площею 2,9 кв.м, коридор (1) площею 4,6 кв.м, вбудована шафа (2) площею 1,1 кв.м, - в порядку спадкування як за спадкоємицею за законом батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34,4 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м, яка складається з наступних приміщень: 1-а кімната (5) площею 18,9 кв.м, кухня (4) площею 5,8 кв.м, вбиральня (поєднана) (3) площею 2,9 кв.м, коридор (1) площею 4,6 кв.м, вбудована шафа (2) площею 1,1 кв.м, - в порядку спадкування як за спадкоємицею за законом батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення - в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна