Справа № 346/4669/16-ц
Провадження № 2/346/1664/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.

секретаря Іванишини Х.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до Мишинської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, який підтримала в судовому засіданні, посилається на те, що 02 лютого 2005 року померла ОСОБА_2, яка за життя являлася головою колгоспного двору і власницею будинковолодіння № 11 по вул. Колгоспна в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області.

20 листопада 2000 року ОСОБА_2 залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин, та зареєстрований в реєстрі за № Д-680, яким все своє майно заповіла їй, ОСОБА_1.

З метою оформлення спадщини, будучи єдиним спадкоємцем після смерті померлої звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, визнати за нею, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за № 11 по вул. Колгоспна в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, натомість подав до суду заяву згідно якої проти позову не заперечили, а розгляд справи просить проводити без його участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що будинковолодіння № 11 по вул. Колгоспна в с. Мишин Коломийського району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_2.

Станом на 15 квітня 1991 року, тобто до прийняття Закону України «Про власність» у вище вказаному житловому будинку була зареєстрована та проживала голова двору - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Мишинської сільської ради Коломийського району за № 315/06-06/06 від 04 листопада 2015 року.

За життя, 20 листопада 2000 року, ОСОБА_2 залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № Д-680, яким все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 734576 від 19 липня 2005 року.

20 лютого 2005 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Мишинської сільською радою Коломийського району, актовий запис № 7 від 21 лютого 2005 року.

На час смерті спадкодавиця в господарстві проживала одна, що підтверджується довідкою Мишинської сільської ради Коломийського району за № 315/06-06/06 від 04 листопада 2015 року.

Інших спадкоємців крім позивачки в неї не було.

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів за № 54331 від 30 жовтня 2015 року виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року, за ОСОБА_2 зареєстровано в реєстровій книзі № 3, право власності на житловий будинок в с. Мишин вул. Колгоспна 11, Коломийського району Івано-Франківської області.

Із оголошення у газеті «Дзеркало Коломиї» від 19 лютого 2016 року, видно, що внаслідок втрати свідоцтво про право власності видане 15 квітня 1991 рок виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 112 від 23 травня 1990 року видане на ім»я ОСОБА_2 - вважається недійсним.

Згідно даних висновку про вартість майна ринкова вартість спірного будинковолодіння становить 41 837 грн.

У силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову Практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи вказані вище обставини суд вважає, що оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищезазначений будинок з господарськими будівлями і спорудами в цілому, шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 346, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову Практику у справах за позовами про захист права приватної власності», керуючись ст.ст. 197,213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться по вул. Колгоспна, 11 в с. Мишин Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.