Справа № 242/2309/16-ц
Провадження № 2/242/745/16
27 жовтня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого - судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому вказала, що вона з 07.02.2014 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв»язку з відсутністю взаємопорозуміння. Разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що спільне життя в шлюбі і збереження шлюбу неможливо. Просить суд, розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».
Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року, про що складено актовий запис за № 73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області(а.с.4); мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим відділом ЗАГС Адлерського району міста-курорта Сочі управління ЗАГС Краснодарського краю Російської Федерації(а.с.5).
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .
З урахуванням викладеного, суд надав подружжю строк на примирення - два місяці (а.с. 30), за спливом якого позивач ОСОБА_1 не відмовилась від позовних вимог та не відкликала свою заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу за її відсутністю.
Враховуючи те, що сторони не проживають разом та примирення подружжя протягом призначеного судом строку не відбулося, а також те що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України).
Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.
Враховуючи те, що після реєстрації шлюбу позивачці було залишено прізвище «ОСОБА_1» та в позовній заяві просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1», суд приходить до висновку про залишення ОСОБА_1 шлюбного прізвища.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.24, 56, 112,113 СК України, керуючись ст.ст.10,11,209,212,213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 07 лютого 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 73 - розірвати.
При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя