Справа № 742/251/16-ц Провадження № 22-ц/795/505/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Гумен В. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2
при секретарі:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду від 26 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частини будинку окремим цілим обєктом нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 26 січня 2016 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частини будинку окремим цілим обєктом нерухомого майна відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді Романчев О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для прийняття її до розгляду.

Апелянт зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження по даній справі суд першої інстанції виходив з положень п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України посилаючись на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28 січня 2011 року. Апелянт зазначає, що у приєднаному рішенні суду не йдеться про закриття провадження у справі чи затвердження мирової угоди. Апелянт зазначає, що в даному рішенні суду він не був стороною по справі та в резолютивній частині рішення відсутнє вирішення питання про припинення права спільної часткової власності, що є вимогою закону.

Зазначає, що згідно договору дарування частини житлового будинку від 23.10.2014 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 2/3 частини житлового будинку, а не виділені кімнати по рішенню Прилуцького міськрайонного суду від 28 січня 2011 року.

Апелянт вважає, що предметом позову є різні поняття, також позивач вказує на те, що посилання суду першої інстанції, що в справі беруть участь одні і ті ж особи є безпідставними, оскільки в справі беруть участь різні особи, а також є різні позовні вимоги. Зазначає, що ст. 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що виникають із цивільних, житлових, земельних, правовідносин, сімейних, трудових відносин. ОСОБА_4 звернувся до суду за захистом своїх прав, які виникають саме з цивільних правовідносин, оскільки в даному спорі він досі являється співвласником житлового будинку.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у відкритті провадження суддя зазначив, що позивачу необхідно було звернутись з позовом щодо оскарження дій органу посадових осіб, які компетентні вирішувати питання постановлених в позовній заяві або відповідно до положень ст. 221 ЦПК України звернутись до суду, який постановив рішення з питань розяснення рішення суду, а не дублювати його, при цьому суддя керувався ст. 122 ЦПК України.

Проте з таким висновком судді суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання частини будинку окремим цілим обєктом нерухомого майна і просив визнати за ним 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: м. Прилуки, вул. Ветеранська, буд. 7, як окремий та цілий обєкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, в будинку під літ. А-1, що складаються з приміщень № 1-5 сіни площею 12,6 кв.м., № 1-6 кладова площею 4,2 кв.м., № 1-7 кухня 15,9 кв.м., № 1-8 кімната 19 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м., сарай «В-1», літній душ «Д», гараж «Г-1», з навісом «г», вбиральня «У-1» та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з належною часткою господарсько-побутових будівель за адресою: м. Прилуки вул. Ветеранська, буд. 7.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що виникають із цивільних, житлових, земельних, правовідносин, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до положень ст. 122 ЦПК України позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Позови, в яких не співпадають сторони, але які ґрунтуються на тих самих підставах і містять ті самі вимоги (предмет позову) називаються аналогічними.

Таким чином, оскільки підстави для відмови у відкритті провадження у справі з підстав, визначених ст.122 ЦПК України відсутні, ухвала судді підлягає скасуванню з передачею матеріалів справи до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді Прилуцького міськрайонного суду від 26 січня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: