Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/115/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Кравець В.А.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Литвинової Тетяни Григорівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, про стягнення заборгованості з виплати пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, про стягнення заборгованості з виплати пенсії задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_3 заборгованість по недоплаті пенсії в сумі 15 033,07 грн., а також 1 000 грн. у. відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що рішення суду першої не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року та постановуВищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року, якими зобов'язано Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 26 грудня 2006 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на виконання яких відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 за період з 26 грудня 2006 року по 22 липня 2011 року у відповідності до довідки №13 від 24 січня 2008 року та нараховано до виплати 15 033,07 грн. Позивач не позбавлений права отримання належноїйому суми по раніше ухваленим рішенням суду в порядку, встановленому для виконання судових рішень, а стягнення цієї суми в даній справі призведе до подвійної відповідальності відповідача по одним і тим же зобов'язанням, що заборонено законом. Посилається також на безпідставне задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня .2009 року, було частково задоволено. позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві: зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м..Києві здійснити з 25 січня 2008 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», обчисливши її з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим спеціальним званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), та премії в розмірах, встановлених законодавством України у відповідності до довідки №13 від 24 січня 2008 року, виданої ОСОБА_3 Управлінням Служби безпеки України. (а.с.30-33),

Постановою від 21 червня 2012 року Вищого адміністративного суду України постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2009 року змінено в частині дати, з якої слід провести перерахунок пенсії за вислугу років, та замість з «25 січня 2008 року» зазначено з «26 грудня 2006 року» (а.с. 34-36).

Листом від 25 липня .2012 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення ОСОБА_3 повідомило останнього, що після надходження належним чином завірених судових рішень, в тому числі постанови Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року, їх буде невідкладно виконано (а.с.38).

14 серпня 2012 року постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріною О.В. відкрито виконавче провадження (ВП №33808088) за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2012 року № 5/115 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 26 грудня 2006 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 (а.с.48-49).

Листом від 03 вересня 2012 року відповідач просив позивача надати довідку №13 від 24 січня 2008 року, видану Службою безпеки України, оскільки вказаний документ відсутній в матеріалах пенсійної справи (а.с.39).

Листом від 26 вересня 2012 року відповідач повідомив позивача про те, що постанову Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року виконано, нарахована доплата в сумі 15 033,07 грн. включена у відомість для проведення виплати. При цьому позивачу повідомлено, що пенсійні виплати, в тому числі й ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснюються у розмірах, визначених з урахуванням Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та «Про Державний бюджет України на 2012 рік», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011-2012 рр. (а.с.40-41).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року задоволено заяву ОСОБА_3 про судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язано відповідача подати Окружному адміністративному суду м. Києва звіт про виконання судового рішення Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року у місячний строк з моменту набрання даною ухвалою законної сили (а.с.42-43).

Листом від 29 жовтня 2012 року відповідач повторно повідомив позивача про те, що ним на виконання судових рішень проведено перерахунок пенсії та нараховано грошові кошти в сумі 15 033,07 грн., проте вказав, що бюджетних асигнувань на здійснення видатків на виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій бюджетною програмою на 2012 рік не передбачено (а.с. 44-45).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління Служби безпеки України у м. Києві, про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення заборгованості по недоплаті пенсії, відшкодування моральної шкоди, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 листопада 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (а.с.50-54, 55-58, 59).

28 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся до із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення - постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року та постанови Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом 30 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну способу та порядку виконання судового рішення (а.с.46-47, 62-63)

З доданих до заперечень відповідача розрахунків на доплату (виплату, утримання) пенсій за пенсійною справою № N/А 10654 - пенсіонер ОСОБА_3, встановлено, що відповідачем, починаючи з грудня 2006 року, здійснено перерахунок пенсії позивача та зафіксовано суму доплати, яка підлягає виплаті, - 15 033,07 грн. (а.с. 156-159).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем на виконання судових рішень проведено перерахунок пенсії позивача за період з 26 грудня 2006 року, проте до теперішнього часу в добровільному порядку нараховану заборгованість відповідач не погашає.

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заборгованість по недоплаті пенсії в сумі 15 033,07 грн. та грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. на відшкодування завданої позивачу діями та бездіяльністю відповідача моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем не виконуються судові рішення, якими відповідача зобов'язано зробити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії, виплата заборгованості не проведена. Невиконання відповідачем судових рішень та не здійснення сплати заборгованості по виплаті пенсії завдають йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та в тому, що він змушений звертатись до державних та судових органів.

Відповідач позов не визнав, у запереченнях проти позову зазначав, що ним на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року, постанови Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2012 року здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 26 грудня 2006 року по 22 липня 2011 року та враховано до виплати 15 033,07 грн. Проте, починаючи з 23 липня .2011 року, виплати, передбачені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснюються в порядку, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України». Водночас, відповідно до п.п.1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу будь-які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України. Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивач всупереч нормам матеріального права та процесуальним нормам КАС України подав позов, який спрямований на виконання інших судових рішень в адміністративній справі, що набрали законної сили, і в разі задоволення позовних вимог буде мати місце повторне стягнення коштів, що є неприпустимим. Позивач не позбавлений права отримання належних йому сум по раніше ухваленим рішенням суду в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Вимоги позивача про стягнення коштів не підлягають задоволенню, оскільки норми ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин в сфері пенсійного забезпечення. (а.с.97-98,151-154),

Ухвалою суду від 24 червня 2015 року було задоволено клопотання відповідача і закрито провадження в даній справі у зв'язку з тим, що між тими самими сторонами, про один і той самий предмет і з тих самих підстав є постанова суду, яка набрала законної сили. (а.с.114).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року скасував, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду(а.с. 116-120, 139-140).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості по недоплаті пенсії в сумі 15033,07 грн. та частково про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості цих вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем подано безпідставний та необґрунтований позов, який спрямований на виконання інших судових рішень, і позивач для виконання рішень судів адміністративної юрисдикції має право звертатись до органів виконавчої служби для примусового виконання цих рішень, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом в даній справі, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року та постановою від 21 червня 2012 року Вищого адміністративного суду України було зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_3.

Позивачем у вказаній адміністративній справі позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів - недоплаченої пенсії чи про зобов'язання відповідача провести таку виплату після здійснення перерахунку не заявлялись, не були предметом розгляду у справі, і вказаними судовими рішеннями на відповідача не було покладено обов'язку здійснити виплату грошових коштів відповідачу.

Відповідачем постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2008 року та постанова від 21 червня 2012 року Вищого адміністративного суду України були виконані - проведено перерахунок пенсії та нараховано грошові кошти в сумі 15 033,07 грн., у зв'язку з чим постановою від 06 грудня 2012 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №5/115, виданого 25 липня 2012 року Окружним адміністративним судом м. Києва, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України здійснити з 26 грудня 2006 року перерахунок пенсії ОСОБА_3.

З пояснень представників відповідача та третьої особи у судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що постанова державного виконавця від 06 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження на даний час є чинною.

Крім того, відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2014 року у справі №300/598/14, у якій обставини справи є аналогічними обставинам даної справи, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про те, що вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів (а.с.67-71).

Таким чином, доводи відповідача про те, що у разі виконання рішення в даній справі, якщо позов буде задоволений, буде мати місце подвійне стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, є безпідставними, а спосіб захисту порушеного права шляхом пред'явлення в порядку цивільного судочинства даного позову про стягнення нарахованої на виконання рішення адміністративного суду, але не виплаченої пенсії, позивачем обраний вірно.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи відповідача, які також містяться в апеляційній скарзі, про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відсутні кошти для здійснення виплати позивачу нарахованої пенсії в сумі 15 033,07 грн., з посиланням на те, що, починаючи з 23 липня .2011 року виплати, передбачені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснюються в порядку, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України», за ст. 23 Бюджетного кодексу будь-які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет України, а державним бюджетом кошти на виплату таких платежів не передбачені.

При цьому, суд вірно керувався положеннями ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом також, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», було враховано рішення Європейського суду з прав людини від 10 червня 2011 року в справі «Сук проти Україна», яким визначено, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань, тому остаточна відмова національних органів у праві заявника на доплату за період, що розглядається, є свавільною і такою, що не ґрунтується на законі.

Судова колегія вважає також вірним висновок суду про доведеність позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що з липня 2012 року відповідачем неправомірно не виплачена позивачу нарахована внаслідок перерахунку сума пенсії в розмірі 15 033,07 грн., що завдало останньому моральної шкоди, розмір якої визначений судом з урахуванням положень ст. 23 ЦК України та конкретних обставин справи.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

З відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 535,92 грн., оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року відповідачу було відстрочено в порядку ст. 82 ЦПК України сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року в даній справі до ухвалення рішення апеляційним судом..

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - Литвинової Тетяни Григорівни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () в доход держави судовий збір у розмірі 535,92 грн.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: