Справа № 212/9681/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Колочко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Деменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 червня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відповідач ОСОБА_2 своїми злочинними діями, за які був засудженні вищезгаданим вироком суду, завдав позивачу матеріальної шкоди в розмірі 5039,20 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 2000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в наданих суду письмових заявах просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 засуджений та перебуває в Криворізькій установі виконання покарань № 3. Відповідачу було вручено позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами, повідомлено про розгляд справи та розяснено право на подачу письмових пояснень по суті позову, на що останній висловив заперечення проти позову, позовні вимоги не визнав, однак заявив, що бажає прибути до суду для ознайомлення з матеріалами справи. Судом було надано письмову відповідь з розясненням права відповідача на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. ОСОБА_2 від проведення розгляду справи в режимі відеоконференції відмовився.

Суд, з огляду на встановлені обставини, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2015 року о 05.25 години ОСОБА_2, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, наздогнавши ОСОБА_1 біля вищезазначеної зупинки громадського транспорту з метою відкритого викрадення чужого майна та звернення його в свою користь, застосував до останньої насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров'я, що виразилось в тому, що ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_1 у спину рукою від чого остання впала на землю, не маючи змогу здійснити будь який опір. Одночасно ОСОБА_2, продовжуючи свої злочині дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих намірів на досягнення бажаного злочинного результату, скориставшись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_1 шляхом ривку відкрито викрав із її рук жіночу сумку вартістю 246,40 гривень, в якій знаходились планшет «Ленова А-3000» вартістю 2 400 грн.40 коп., з сім картою оператора «Київстар» вартістю 25 грн., та грошима на рахунка 15 грн., сім картою оператора «МТС» абонентський номер НОМЕР_1 вартістю 25 грн., з грошима на рахунку в сумі 10 грн., ІМЕІ 1:72252, ІМЕІ 2: 72260, мобільний телефон «Самсунг «D900і» вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім карта оператора «МТС» вартістю 25 грн. з абонентським номером НОМЕР_2 та грошима на рахунку 40 грн., мобільний телефон «Самсунг GТ-S5233Т» вартістю 880 грн., в якому знаходилась сім карта оператора Київстар вартістю 25 грн. з абонентським номером НОМЕР_3 та грошима на рахунку 50 грн., жіночий гаманець вартістю 264 грн., з коштами в сумі 700 грн., пропуск на завод на імя ОСОБА_1, матеріальної цінності не представляє, манікюрний жіночий набір вартістю 180 грн., флеш носій на 16 гб вартістю 135 грн., ліхтар металевий вартістю 18 грн. 40 коп., всього на суму 5339 грн. 20 коп. Після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись на свій розсуд, заподіявши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Даний факт встановлений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2015, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 17 липня 2015 року. Цивільний позов ОСОБА_1 не заявлявся, викрадене майно останній не повернуто, частково в розмірі 300 гривень компенсовано шкоду потерпілій ОСОБА_1 (а.с. 4-6).

У вироку вказано, що відповідач повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, при наведених у обвинувальному акті обставинах, в тому числі і вартість викраденого майна.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» встановлено, що покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Отже, заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обґрунтовуючи моральну шкоду позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві посилалася на те, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, оскільки вона зазнала фізичного болю, отримала тілесні ушкодження, було порушено нормальний спосіб життя, що призвело до негативних змін у її житті, зокрема спогади про злочин, страх можливого повторення подій, насторога, тривога, порушення сну, нервозність, почуття образи тощо. Внаслідок вчинення злочину стосовно неї досі відчуває страх за своє здоровя та життя. Завдану моральну шкоду оцінила у 2000 гривень.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 № 4 позивачем має бути доведено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем не надано суду доказів, що внаслідок дій відповідача здоров'ю позивача завдано шкоду, хоча й мали місце моральні та фізичні страждання внаслідок вчинення відповідачем злочину щодо позивача.

Проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала фізичний біль та страждання у зв'язку з застосуванням до останньої фізичного насильства, а також порушено її особисте немайнове право внаслідок викрадення відповідачем майна позивача.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 1000 грн., оскільки на думку суду саме така сума є співрозмірною обставинам справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру та 551 грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру, а всього 1102 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 № 4, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, 5039 (пять тисяч тридцять девять) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, 1000 (одну тисячу) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за позовні вимоги майнового характеру та 551 грн. 20 коп. за позовні вимоги немайнового характеру, а всього 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Колочко