УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 25 930 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 8 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 12 625 гривень 25 копійок.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Встановивши, що відповідач був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2013 року та діями останнього позивачу спричинено майнову шкоду, яка складається з прямих матеріальних збитків, підтверджених розписками про отримання грошей відповідачем у розмірі 5 700 гривень, сплачених згідно договору про газифікацію будинку позивача та суми сплачених позивачем коштів по найму житла у зв'язку з невиконанням умов вказаного договору у розмірі 5 000 гривень, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріальних збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та моральну шкоду з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також правомірно відмовив у стягненні збитків у подвійному розмірі.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня