____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5610/16
УХВАЛА

про відкриття провадження

та призначення до судового засідання

28.11.2016 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ :

18 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з відповіді адресно-довідкового бюро, яка надійшла на адресу суду 25.11.2016 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Київського району м. Одеси. Отже, дана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Суддя, дослідивши позовну заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно прийняти позов та відкрити провадження по справі призначивши до судового засідання.

Одночасно з подачею позову представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на все нерухоме майно, що зареєстровано за відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, Інформаційну довідку з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, суддя прийшов до висновку про неможливість задоволення заяви про забезпечення позову у зв'язку з її неспівмірнісю заявленим позовним вимогам, так як позивач в рахунок виконання майбутнього рішення просить накласти арешт на 5 об'єктів нерухомості, вартість яких невідома.

Крім того, як вбачається з зазначеної Інформаційної довідки, усе майно відповідача обтяжено іпотекою відповідно до іпотечних договорів від 12.01.2008р., 27.06.2008р. 15.04.2005р., 28.10.2005р., 03.08.2007р. і його реалізація для задоволення вимог позивача є неможливою, а накладення арешту призведе до порушення прав іпотекодержателів, що є недопустимим.

Керуючись ст. 12, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Призначити судове засідання на 26.12.2016 року о 11 год. 00 хв.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в строк до 26.12.2016 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі та викликати їх у судове засідання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині порушень правил підсудності, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.