У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2014 року залишено без змін ухвалу апеляційного суду Волинської області від 10 січня 2014 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 16 513 євро, що станом на 01 жовтня 2013 року згідно курсу Національного банку України становить 178 249 грн 58 коп. боргу, 1 904 грн 58 коп. за порушення грошового зобовязання та 1 801 грн 54 коп. сплаченого судового збору, всього на суму 181 955 грн 70 коп.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року. Заяву обгрунтувала тим, що мають місце нововиявлені обставини, оскільки у повідомленні Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 33-2353В 2016 від 23 березня 2016 року вказано, що громадянин Італії ОСОБА_3 в період з 01 червня 2011 року по 01 листопада 2015 року здійснив в'їзд на територію України 18 травня 2012 року. Отже, після отримання постанови про закриття кримінального провадження від 10 травня 2016 року ОСОБА_2 стало відомо проте, що ОСОБА_3 на дату складання розписки від 20червня 2011 року не перебував на території України та будь які товари ним через митний кордон України не переміщались та не декларувалась у встановленому законом порядку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційною суду Волинської області від 28 вересня 2016 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що обставина, на яку посилається заявник, не є нововиявленою обставиною в розумінні вимог ст. 361 ЦПК України, оскільки не могла вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2013 року, за касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28 вересня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак