У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного утримання з підстав порушення умов договору.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року, позов залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач та його представник в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх із порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України розгляд судом справи у судовому засіданні відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ч. 4 ст. 74 ЦПК України.

За змістом ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками провиклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справіз приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка -повідомлення - завчасно.

У ч. 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 цього Кодексу, у разіпершої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим відомостей про те, що позивач та його представник були належним чином повідомлені судом про розгляд справи 17 серпня 2015 року та 9 листопада 2015 року в справі немає.

На а.с. 48, 49, 58, 59 містяться довідки згідно з якими судові повістки повернулись до суду і зазначенням причин: за закінченням терміну зберігання, за місцем обслуговування, що не є доказом виконання судом вимог ст. ст. 74 - 76 ЦПК України, тобто не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення про дату судового засідання.

При цьому ОСОБА_4 зазначав, що випадково дізнався про судове засідання, призначене на 9 листопада 2015 року, зателефонувавши до канцелярії суду, оскільки повісток йому не надходило, після чого він написав заяву про відкладення розгляду справи, вказавши також про свою хворобу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йомусудової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у пп. 1, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам роз'яснено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Таким чином, зокрема, і неодноразова заміна суддів, які починали розгляд даної справи з початку, була причиною тривалого розгляду справи.

Отже, суди на зазначені положення закону уваги не звернули, усупереч наведеним вимогам ЦПК України доводи ОСОБА_4 належним чином не перевірили та дійшли передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

За таких обставин постановлені у справі ухвали не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 342 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик