Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Комунальне підприємство по управлінню житлового господарства у Дніпровському районі м. Києва про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною племінницею і єдиним спадкоємцем по закону після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року рідної тітки ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. 02 серпня 2016 року 15-ю Київською державною нотаріальною за її завою заведено спадкову справу № 1058/2016. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів їй стало відомо, що право власності на частину нерухомого майна ОСОБА_2 обтяжене арештом і забороною його відчуження 10-ю Київською державною нотаріальною конторою 06 червня 2007 року на підставі постанови від 04 червня 2007 року державного виконавця відповідача у виконавчому провадженні АК № 425168 на підставі виконавчого листа № 2-730, виданого 14 березня 2003 року, про стягнення з ОСОБА_2 4405,28 гривень на користь КПпоУЖГ у Дніпровському районі м. Києва боргу. На її звернення до відповідача, останній надав відповідь, що зняти арешт не має можливості, т.я. виконавчий лист № 2-730, виданий 14 березня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконанні у нього не перебуває.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує, проти задоволення позову не заперечує.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника відділу.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника третьої особи, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26 серпня 2016 року, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 накладено арешт на підставі постанови ВДВС Дніпровського району № 82, АК № 425168.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2007 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Сушко Р.С. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за якою було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах виконання виконавчого листа № 2-730, виданого 14 березня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва боргу в розмірі 4405,28 гривень.

Відповідно до листа-відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 16 серпня 2016 року, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 15 серпня 2016 року виконавчий лист 2-730 виданий 14 березня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення боргу в розмірі 4405,28 гривень з ОСОБА_2 на користь КП УЖГ Дніпровського району м. Києва на виконання у відділі не перебуває, у зв'язку з чим вирішити питання про зняття арешту з майна не виявляється можливим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2, у зв'язку з чим, враховуючи відсутність виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2, суд приходить до висновку про правомірність вимог про звільнення 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 з-під арешту.

Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Комунальне підприємство по управлінню житлового господарства у Дніпровському районі м. Києва про звільнення майна з-під арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 197, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Комунальне підприємство по управлінню житлового господарства у Дніпровському районі м. Києва про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_2, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 04 червня 2007 року, серія АА № 876586.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: