АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2318/16 Справа № 201/4773/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Григорченко Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі Хлус Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", третьої особи ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалось на те, що 11 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», яке перейменовано в публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 490081767, відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 30 009,15 доларів США під 17,25 відсотків річних, на строк до 11.07.2015 включно. На забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 11.07.2008 між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. Оскільки позичальник ухиляється від виконання кредитних зобовязань, ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 592633,05 гривень, а також понесені судові витрати (а.с. 1-3, 72-76, 120-124).

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що внаслідок додаткової угоди, укладеної між банком та ОСОБА_3, збільшилась сума кредиту з 51848,37 доларів США до 70407,70 доларів США, з чим він не погоджується, а тому просив визнати договір поруки припиненим (а.с.111-113).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на корить ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490081767 від 11.07.2008 в розмірі 23187 доларів 71 цент США, що еквівалентно 592 633 грн. 05 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 21093 долари 97 центів США, що еквівалентно 539 121 грн. 10 коп., простроченої заборгованості за відсотками 1212 доларів 92 центи США, що еквівалентно 30999 грн. 89 коп., пені в розмірі 880 доларів 82 центи США, що еквівалентно 22512 грн. 06 коп.. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с. 167-169).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, а у задоволення позовних вимог банку до нього - відмовити (а.с. 180-182).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2008 між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», яке 19.08.2009 року перейменоване в публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 490081767, відповідно до якого позичальник отримала кредит в розмірі 30 009,15 доларів США під 17,25 відсотків річних, на строк до 11.07.2015 включно. На забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника, 11.07.2008 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 490081767-П (а.с.14, 15).

У звязку з невиконанням боржником зобовязань за кредитним договором станом на 11.02.2015 утворилась заборгованість у розмірі 592633,05 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом 21093,97 доларів США, що еквівалентно 539121,10 грн.; сума заборгованості за відсотками 1212,92 доларів США, що еквівалентно 30999,89 грн.; сума пені 880,82 доларів С ША, що еквівалентно 22512,06 грн.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідач не виконала умов кредитного договору щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягнення з позичальника і поручителя як солідарних боржників.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд 1 інстанції посилався на те, що факт порушення відповідачем за зустрічним позовом прав свобод чи інтересів позивача за зустрічним позовом не знайшов свого підтвердження, жодних правових підстав для задоволення позову судом не встановлено, а позивачем не надано.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, п. 2.1. кредитного договору № 490081767 від 11.07.2008 передбачено, що сума кредиту складає 30 009, 15 доларів США, а п.2.2 встановлено розмір процентів за користування кредитом 17,25% річних. Розділом № 2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб», який є невідємною частиною кредитного договору, передбачено, що, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань у частині повернення кредиту, та/або сплати відсотків, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплати банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (а.с. 5-8).

Згідно із ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір про внесення змін і доповнень до договору поруки № 490081767-П від 11.07.2008, яким термін повернення кредиту визначений не пізніше 11 липня 2020 року (а.с.16). Тому його посилання в апеляційній скарзі на те, що він не поручався за виконання боржником грошового зобовязання в розмірі 70407,70 доларів США і що порука є припиненою на підставі ст. 559 ЦК України спростовується матеріалами справи і не заслуговує не увагу.

Доводи апелянта щодо надання банком до суду копій, а не оригіналів документів, - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідачами не заявлялось клопотання про витребування оригіналів (ч.2 ст. 64 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, і не спростовують висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: