Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/220/16-ц
Провадження № 2/376/136/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

встановив:

Позивачі просять визнати за ними, за набувальною давністю, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,3 кв.м, в рівних частках кожному, посилаючись на те, що у 1978 році будинок №109 по вул. Леніна, с. Великополовецьке, Сквирського району, Київської області був наданий Великополовецькою школою-інтернат для проживання ОСОБА_3, яка працювала головним бухгалтером цієї школи, і знятий з балансу в липні 1994 року.

Позивачі та ОСОБА_4 проживають у будинку з квітня 1994 року, проводять поточні та капітальні ремонти, сплачують комунальні послуги.

14.07.1995 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

03.02.1997 року ОСОБА_3 померла.

21.08.2009 року ОСОБА_4 оформила частину будинку, як квартиру №2 на себе і отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Позивачі в попереднєсудове засідання не зявилися, звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов підтримують.

Відповідач у попереднє судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що у 1978 році будинок №109 по вул. Леніна, с. Великополовецьке, Сквирського району, Київської області був наданий Великополовецькою школою-інтернат для проживання ОСОБА_3, яка працювала головним бухгалтером цієї школи, і знятий з балансу в липні 1994 року (а.с.20).

Позивачі та ОСОБА_4 проживають у будинку з квітня 1994 року, проводять поточні та капітальні ремонти, сплачують комунальні послуги (а.с.8,17-19).

14.07.1995 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.6).

03.02.1997 року ОСОБА_3 померла (а.с.7).

21.08.2009 року ОСОБА_4 оформила частину будинку, як квартиру №2 на себе і отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.12-16).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивачів при вселенні в будинок №109, вул. Леніна, с.Великополовецьке, Сквирського району, Київської області, загальною площею 29,3 кв.м, була добросовісність, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактором.

Керуючись ст.10,60,130,131,174,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, за набувальною давністю, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,3 кв.м., в рівних частках кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5