№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9249/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про припинення договору поставки, стягнення грошових коштів та штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5 про припинення договору поставки, стягнення грошових коштів та штрафних санкцій.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 укладено договір поставки №1706 від 17 червня 2015 року, відповідно до якого остання як продавець зобов'язалася поставити товар - бавовняну пряжу (склад пряжі: бавовна - 100%) згідно із асортиментом, зазначеним у специфікації №1 від 17 червня 2015 року до договору. На виконання п.3.4 договору відповідачем отримано грошові кошти в сумі 240 350 грн.

Так як договір не містив строку (терміну) виконання обов'язку із передачі товару, нею відповідно до ст.530 ЦК України заявлено відповідачу вимогу про передачу товару - бавовняної пряжі (склад: бавовна-100%) згідно із асортиментом, зазначеним у специфікації №1 від 17 червня 2015 року до договору в строк сім днів з дати отримання вимоги. На виконання зазначеної вимоги відповідачем було передано товар - пряжу у мотках загальною вагою 949,51 кг по накладній №2611-1 від 26 листопада 2015 року.

Під час приймання товару за участю відповідача відібрано два зразки пряжі для проведення дослідження, за результатами якого виявилося, що відповідач передала їй не бавовняну, а змішану пряжу, що не відповідає умовам договору.

Враховуючи, що поставлена пряжа має недоліки, які неможливо усунути, 23 грудня 2015 року вона направила відповідачу претензію з вимогою провести заміну поставленої продукції продукцією належної якості. Проте дана вимога залишилась не виконаною.

Посилаючись на зазначені обставини, просила припинити договір поставки №1706 від 17 червня 2015 року, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти сплачені в якості авансу в сумі 240 350 грн. та штраф в розмірі 11296 грн. 45 коп. у зв'язку із простроченням терміну передачі товару.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12 квітня 2016 року відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про припинення договору поставки, стягнення грошових коштів та штрафних санкцій.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечувала. В судове засідання, призначене на 26 жовтня 2016 року не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, що підтверджується розпискою (а.с.101), причини своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе закінчувати розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 17 червня 2015 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладено договір поставки № 1706, відповідно до п.1.1 якого відповідач як продавець зобов'язалася поставити товар, а позивач як покупець - прийняти у власність поставлений товар та оплатити його відповідно до умов, визначених даним договором, у кількості, на умовах оплати та за цінами, що вказані у договорі та відповідних специфікаціях, які є невід»ємними частинами даного договору.

Згідно з п.1.2 договору загальна сума договору визначається у специфікаціях, виходячи з цін на товар, загальної кількості товару, проданого за цим договором та становить 240350 грн.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання, скріплення печатками повноважними представниками сторін та діє до 31 грудня 2015 року або до повного виконання сторонами всіх зобов'язань та проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.3.1 договору відповідач зобов'язався поставити позивачу товар в термін, в кількості та асортименті згідно специфікацій, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п.3.2.1 п 3.2 договору документами, що підтверджують факт одержання товару покупцем вважаються видаткова накладна продавця, яка на момент приймання покупцем партії товару, поставленого продавцем, повинна бути підписана уповноваженою за приймання товару відповідальною особою покупця.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення терміну передачі товару продавець за вимогою покупця сплачує останньому штраф в розмірі 0,1 % від суми не поставленого в строк товару за кожен календарний день прострочення, але не більше ніж 10 % від загальної суми договору.

Згідно видаткової накладної № 2611-1 від 26 листопада 2015 року відповідач здійснила поставку товару позивачу у кількості 949,51 кг у відповідності до умов договору № 1706 від 17 червня 2015 року.

Згідно протоколу випробувань № 141 від 11 грудня 2015 року, складеного Аналітично-дослідною випробувальною лабораторією «Текстиль-Тест» Головного науково-дослідного інституту метрології, сертифікації та управління якістю в структурі Київського національного Університету технологій та дизайну (КНУДТ) надані для проведення випробувань зразки КА234, колір - білий (A.BEJ) та КА0063, колір- рожевий (PUDRA ) містить відповідно: бавовни - 46,8%, поліакрилонітрилу - 53,2 % та бавовни - 45,4 %, поліакрилонітрилу - 54,6%.

23 грудня 2015 року позивачем направлено відповідачу претензію щодо виконання зобов'язання із передачі товару - бавовняної пряжі (склад: бавовна - 100%) згідно із асортиментом, зазначеним у специфікації № 1 від 17 червня 2015 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 умови договору поставки № 1706 від 17 червня 2015 року виконані, обумовлена договором та специфікацією до нього пряжа поставлена позивачу, підстави вважати поставлену пряжу неякісним товаром або такою, що не відповідає специфікації, відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених судом обставинах і відповідає вимогам матеріального закону.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом установлено, що між сторонами був підписаний договір, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу. Позивач в момент підписання договору оплатила в повному обсязі визначену договором суму вартості товару у розмірі 240350 грн. (п.3.4).

Відповідач - ФОП ОСОБА_5 виконала умови договору і поставила ОСОБА_4 товар - пряжу у кількості 949,51 кг у відповідності до умов договору № 1706 від 17 червня 2015 року, що підтверджується видатковою накладною № 2611-1 від 26 листопада 2015 року, яка підписана сторонами договору і за умовами договору є документом, що підтверджує факт одержання товару покупцем (а.с.37).

В обґрунтування позовних вимог про припинення договору, повернення сплаченого авансу, позивач посилався на те, що поставлена відповідачем пряжа за своїм складом є змішаною пряжею, а не бавовняною, якісний склад пряжі змінити неможливо, що дає їй підстави стверджувати про те, що передана ФОП ОСОБА_5 пряжа має недолік, який неможливо усунути. Крім того, на її вимогу про заміну поставленої продукції продукцією належної якості, відповідач відповіді не надав. Посилаючись на зазначені обставини, просила припинити договір поставки та стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_5 грошові кошти, сплачені у якості авансу у сумі 240350 грн.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Договором поставки не передбачені підстави припинення договору, а обставини на які посилається представник позивача як на підставу припинення не є такими.

Статтями 599 - 609 ЦК України чітко передбачені підстави припинення договору, проте на жодну із них представник позивача не посилався.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Згідно із ч.2 ст.678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару ( виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Оскільки предметом договору поставки є бавовняна пряжа без визначення будь-яких ознак її якості, посилання представника позивача на поставку неякісної продукції (не 100 % бавовна) не дають підстав вважати поставлену відповідачем позивачу пряжу неякісним товаром.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог про припинення договору та як наслідок повернення переданого позивачем авансу в сумі вартості товару, відповідає встановленим судом обставинам та нормам матеріального права.

Що стосується вимог про стягнення штрафних санкцій, то і в цій частині колегія вважає правильним висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пред'явлення позивачем відповідачу вимоги про виконання договору у передбаченому ст.ст.10, 60 ЦПК України порядку ні позивачем, ні її представником суду не надано.

Саме по собі відправлення позивачем вимоги на адресу ФОП ОСОБА_5.(а.с.8,9) без надання доказів отримання останньою такої вимоги, не дають підстав уважати, що така вимога була пред'явлена і як наслідок виникнення у боржника обов'язку у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги виконати свої зобов'язання за договором.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: