Справа № 199/3380/16-ц
13 жовтня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності домоволодіння, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що вона є рідною донькою ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішенням від 16.10.1973 року №2006 виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих м. Дніпропетровська батьку позивача для будівництва житлового будинку була надана земельна ділянка площею 600 м2 по АДРЕСА_1 За рішенням від 19.11.1976 року №865/3 виконкому Амур- Нижньодніпровської райради депутатів трудящих АДРЕСА_1 була змінена на АДРЕСА_1. У 1974 році на вказаній земельній ділянці батько позивача збудував жилий будинок та господарські будівлі. У 1974 році на вказаній земельній ділянці батько позивача збудував жилий будинок та господарські будівлі. На час звернення до суду домоволодіння не перебудовувалося та не має прибудов. Проте на момент своєї смерті право власності на вказане домоволодіння батько позивача зареєструвати не встиг. Заповіту на випадок своєї смерті батько позивача не складав. Тому після його смерті позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус визнав, що позивач прийняв спадщину сумісним проживанням разом зі спадкодавцем, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння відмовив у зв'язку з, що тим реєстрація права власності на нього проведена не була. Позивач у позові зазначає, що як за життя свого батька, так і після його смерті, проживає у спірному домоволодінні, користувався зазначеним вище майном та продовжує їм користуватися, - тобто фактично прийняла це майно у спадщину. Окрім позивача інших спадкоємців померлого ОСОБА_2 немає. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто на день його смерті, домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 визнати за нею право власності на вказане домоволодіння.
У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та винесення рішення на розсуд суду.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням від 16.10.1973 року №2006 виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих м. Дніпропетровська батьку позивача - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, для будівництва житлового будинку була надана земельна ділянка площею 600 м2 по АДРЕСА_1 Згодом, за рішенням від 19.11.1976 року №865/3 виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих АДРЕСА_1 була змінена на АДРЕСА_1. Дані обставини підтверджуються також актом від 06.12.1973 відводу земельної ділянки; довідкою про землекористування; додатком №2 до рішення від 19.11.1976 року №865/3 виконкому Амур-Нижньодніпровської райради депутатів трудящих м. Дніпропетровська; довідкою від 26.02.2012 №4 Комунального підприємства "Будівництво та архітектура"; планом земельної ділянки в АДРЕСА_1 що складений управлінням головного архітектора м. Дніпропетровська. У 1974 році на вказаній земельній ділянці батько позивача збудував жилий будинок та господарські будівлі. Створене домоволодіння складається з: А-І - жилий будинок; a-l - сіни; п/а-І - погріб; а1 - ганок; Б - вбиральня; В - літній душ; №1 - огорожа; №2 - огорожа; №3 - ворота; №4 - колодязь; І - мощення; II - отмостка.
Згідно технічного паспорту все спірне домоволодіння збудовано до 05.08.1992 та не є самочинними, тому позивач має право на спадкування всього домоволодіння з усіма будівлями та спорудами, що входять до його складу, які зазначені в технічному паспорті.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи зазначене до позивача перейшли права власності на житловий будинок, проте він не має можливості оформити законодавчі документи у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця.
Нормою ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Оскільки на момент його смерті позивач проживала та була зареєстрована у спірному домоволодінні, що підтверджується спадковою справою та паспортом позивача, то вважається такою, що спадщину прийняла.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими.
Позовні вимоги щодо встановлення факту належності померлому ОСОБА_2 спірного домоволодіння задоволенню не підлягають, оскільки факт належності спадкодавцеві майна підтверджене відповідними правовстановлюючими документами.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218,224 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності домоволодіння, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з: А-І - жилий будинок загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м.; Б - вбиральні; В - душу; споруд1-4,І.
Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя