САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1696/15-ц
Провадження №2/726/177/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Житарь С.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 18.08.2015 року звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В позові посилаються на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 27.08.2008 року уклали кредитний договір № CVHMGA, згідно якого банк зобов'язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 8248,29 доларів США на термін до 27.08.2016 року, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В позові вказує на те, що відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_4 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Крім цього в позові посилається на те, що згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач ОСОБА_4 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Вказує на те, що у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_4 станом на 10.07.2015 року має заборгованість - 33104,12 доларів США, яка складається з наступного: 7268,54 доларів США - заборгованість за кредитом; 4668,96 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1265,61 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 18313,72 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 11,45 доларів США - штраф (фіксована частина), 1575,84 доларів США - штраф (процентна складова).

Крім цього в позові вказують на те, що в забезпечення виконання зобов'язання за договором № CVHMGA було укладено договір поруки між банком та поручителем ОСОБА_2 Відповідно до умов даного договору поруки, а саме п.5, банком було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором № CVHMGA.

В позові посилаються на те, що вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на їхню користь заборгованість за кредитним договором № CVHMGA від 27.08.2008 року у розмірі 722 993,95 грн. та судові витрати у розмірі 3 654 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просить стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на їхню користь заборгованість за кредитним договором № CVHMGA від 27.08.2008 року у розмірі 679875,02 грн. та судові витрати. Надала пояснення згідно позовних вимог, вважає їх обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та подала до суду заперечення проти позову, позовні вимоги позивача вважає не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, просить застосувати строки давності.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та підтримав заперечення відповідачки проти позову, позовні вимоги позивача вважає не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, просить застосувати строки давності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином 29.04.2016 року був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 979.

В свою чергу представник позивача ОСОБА_1 суду показала, що банком не пропущений строк позовної давності, оскільки дата погашення зобовязання за кредитним договором встановлюється до 27.08.2016 року, отже банк звернувся до суду 18.08.2015 року в межах 5 річного строку позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_2 та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору № CVHMGA від 27.08.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір, згідно якого банк зобов'язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 8248,29 доларів США на термін до 27.08.2016 року, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідно кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_4 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору

Судом встановлено, що згідно кредитного договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач ОСОБА_4 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач ОСОБА_4 станом на 13.04.2016 року має заборгованість 26609,59 доларів США,(679875,02 грн) яка складається з наступного: 5652,83 доларів США - заборгованість за кредитом; 4837,40 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1312,30 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 13532,26 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 9,78 доларів США - штраф (фіксована частина), 1265,02 доларів США - штраф (процентна складова).

Судом встановлено, що згідно договору поруки між банком та поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов'язання за договором № CVHMGA, банком було направлено 22.07.2015 року на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №CVHMGA.

Крім цього виходячи з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до суду, позичальник ОСОБА_5 систематично неналежно виконував свої зобов'язання по кредитному договору № CVHMGA, який укладений 27.08.2008 року.

З розрахунку заборгованості видно, що 16.04.2009 року почалась нараховуватися пеня за неналежне виконання зобов'язань по вищевказаному договору кредиту.

Виходячи з систематичним невиконанням зобов'язань, в листопаді 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до Заставнівського районного суду Чернівецької області про звернення стягнення на іпотечне майно та 26.11.2009 року ухвалою суду було відкрито провадження по даному позову.

Відповідно до протоколу судового засідання від 25.01.2010 року, що і відображено в рішенні Заставнівського районного суду Чернівецької області 25.01.2010 року, представник позивача ОСОБА_6 пояснила, що заборгованість складає 7 739,76 доларів США, включаючи й залишок заборгованості по тілу кредиту.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору № CVHMGA, банк зобов'язується надати кредитні кошти на строк з 27.08.2008 року по 27.08.2016 року включно. Відповідно до п. 2.3.7. банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 8.1. даного договору, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3. Пунктом 2.3.3 передбачено цілий ряд обставин, коли банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Судом встановлено, що сторони визначили як строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитами та процентами за користування ними, кінцевий строк повернення кредиту до 27.08.2016 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, а також строки сплати процентів за користування кредитом - щомісячно, одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, визначений графіком повернення кредиту та сплати процентів.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім цього, пунктом 2.3.3. кредитного договору передбачено право банку у разі порушення позичальником зобов'язань за цим договором змінити умови договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, процентів за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобов'язання за договором у повному обсязі.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 12 укладених між ПАТ «КБ «ПриватБанка» та поручителем договору поруки від 27.08.2008 року передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Проте у зв'язку з порушенням умов кредитного договору щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, звернувшись в листопаді 2009 року з позовною заявою про звернення стягнення на іпотечне майно до Заставнівського районного суду Чернівецької області, та отримавши рішення від 25.01.2010 р., згідно якого вимога про дострокове стягнення заборгованості по кредиту, заявлена на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України, є обґрунтованою та в рахунок погашення всієї заборгованості звернуто стягнення на іпотечне майно.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені в листопаді 2009 року, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржниці та поручителя протягом пяти років, від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, а саме до відповідної дати листопада місяця 2014 року.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Садгірського районного суду м.Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості 18.08.2015 року, тобто за межами передбаченого договорами п'ятирічного строку позовної давності.

Наслідком сплину позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є відмова від позову, що передбачено ч.4 ст. 267 ЦК України. Ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Аналогічна правова позиція, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, викладена в постанові Верховного Суду України у справі 6-990цс15.

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 про застосування позовної давності просила суд під час судового засідання, суд приходить висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_2 слід відмовити у звязку зі спливом строків позовної давності.

Норма ч. 4 ст. 267 ЦК покладає на сторону у справі обов'язок подавати заяву про сплив (закінчення) строку позовної давності як підставу для відмови у позові. Зазначена заява повинна містити виклад обставин, у відповідності до яких строк позовної давності сплив (закінчився), календарний розрахунок відповідних строків, наявні докази та вимоги щодо застосування судом наслідків спливу позовної давності у вигляді відмови у позові. Оскільки від відповідача по справі ОСОБА_4, зазначеної заяви не надійшло, у суда не має правових підстав відмовляти у позові відносно відповідача ОСОБА_4,

На підставі викладеного суд приходить до висновку що слід стягнути з ОСОБА_4, заборгованість за кредитним договором та судові витрати

Судові витрати стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 266, 267, 252, 253, 254, 255, 261, 267, 526, 530, 554, 559, 610, 611, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором № CVHMGA від 27.08.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50 рах.№3111) в сумі 679875,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах.№0001) судові витрати судовий збір у розмірі 3654 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом в 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_7