АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного Університету «Києво - Могилянська академія» про визнання незаконним та скасування оформлене протоколом від 30 липня 2012 року рішення комісії Національного Університету «Києво - Могилянська академія» із розгляду скарги ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №758/8936/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11191/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування оформлене пртоколом від 30 липня 2012 року рішення комісії Національного Університету «Києво - Могилянська академія» із розгляду скарги ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 липня 2012 року він пройшов вступні випробування за магістерською програмою «Правознавство» Національного університету «Києво-Могилянська Академія» відповідно до п.6.6. Правил прийому до НаУКМА у 2012 році із української, англійської мов та правознавства.

За результатами випробувань він отримав 249 балів, з яких: українська мова - 87, англійська мова - 89, правознавство - 73, відповідно до яких здобув право на контрактну форму навчання. Такий результат відповідав позиції «22» у списку вступників за результатами, при загальному ліцензованому обсязі 30 місць, з яких 18 на бюджетну форму навчання та 12 на контрактну.

Оскільки на його думку оцінювання результатів вступних випробувань відбулись не об'єктивно, відповідно до п.6.12. Правил прийому у 2012 році він звернувся до Приймальної комісії НаУКМА з апеляційними скаргами на результати оцінювання.

На підставі результатів засідання Апеляційної комісії з розгляду скарг на результати вступних іспитів для вступу на магістерську програму «Правознавство» відповідно до п.4.3. Правил, до загального балу оцінювання роботи було додано 12 балів, що в підсумку становить 263 бали. Дані результати було відображено в новому списку вступників та вивішено для загального ознайомлення.

Позивач вважав, що на підставі цих результатів він здобув право бути рекомендованим на бюджетну форму навчання.

Проте 25 липня 2012 року іншим абітурієнтом ОСОБА_4 було подано скаргу, в якій він просив скасувати результати розгляду вищезазначеної апеляції, вважаючи їх незаконними та такими, що порушили його права, оскільки відповідно до них він втрачає право бути рекомендованим на місце державного замовлення.

Однак, в порушення п.6.12. Правил прийому у 2012 році, Президентом НаУКМА було створено комісію із викладачів факультету правничих наук НаУКМА для розгляду вищезазначеної скарги, якою 30 липня 2012 року було прийнято рішення про скасування результатів розгляду його апеляції на результати оцінювання вступного випробування зі спеціальності та залишено в силі оцінки 73 бали (замість 85), яке було оформлене протоколом засідання Комісії.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідачем було порушено його конституційне право на освіту, на участь у вступній кампанії на основі конкурсу, він вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та просить суд задоволити його позовні вимоги, а саме - визнати незаконним та скасувати оформлене протоколом від 30 липня 2012 року рішення комісії НаУКМА із розгляду скарги ОСОБА_4, оскільки воно суперечить вимогам Правил прийому у 2012 році та Закону України «Про вищу освіту» і Конституції України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Національного Університету «Києво - Могилянська академія» про визнання незаконним та скасування оформлене пртоколом від 30 липня 2012 року рішення комісії Національного Університету «Києво - Могилянська академія» із розгляду скарги ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Національного університету «Києво-Могилянська академія», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, забезпечивши позивачу можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про вищу освіту», спеціально уповноважений центральний орган Виконавчої влади у галузі освіти і науки, зокрема, затверджує умови прийому на навчання до вищих навчальних закладів.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, Правила прийому до НаУКМА у 2012 році затверджено 09 листопада 2011 року за погодженням з Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України 25 листопада 2011 року.

У липні 2012 року в НаУКМА відбувалась вступна кампанія. Для оцінювання іспиту зі спеціальності на факультеті правничих наук була створена екзаменаційна комісія. Для вступу на магістерську програму «Правознавство» було подано 43 заяви абітурієнтів, серед яких була заява позивача, а також заява абітурієнта ОСОБА_4 Іспит із спеціальності «правознавство», який проходив у письмовій формі, відбувся 17 липня 2012 року.

07 липня 2012 року позивач пройшов вступні випробування за магістерською програмою «Правознавство» НаУКМА відповідно до п.6.6. Правил прийому до НаУКМА у 2012 році із української, англійської мов та правознавства. Всі члени екзаменаційної комісії факультету перевіряли індивідуально письмові роботи абітурієнта, після чого обговорювали і визначали оцінку за іспит. Робота позивача була оцінена на 73 бали із 100 можливих. Жодних розходжень при оцінюванні іспиту у комісії не було. Письмова робота ОСОБА_4 була оцінена на 91 бал.

За результатами трьох іспитів (спеціальність, українська мова та англійська мова) ОСОБА_4 набрав 251 бал і був рекомендований на місце державного замовлення на навчання на магістерську програму «Правознавство». Позивач же набрав 249 балів і був рекомендований на навчання за кошти фізичних або юридичних осіб, але вважає, що оцінювання результатів вступних випробувань відбулись не об'єктивно та позбавили його права бути рекомендованим на місце державного замовлення, у зв'язку з чим звернувся до Приймальної комісії НаУКМА з апеляційними скаргами на результати оцінювання, була створена апеляційна комісія НаУКМА на підставі Правил прийому до НаУКМА у 2012 року, розроблених відповідно до Умов прийому до ВНЗ України, затверджених Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України від 12 жовтня 2011 р. Комісія діяла згідно наказу Президента НаУКМА № 673 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження Положення «Про Апеляційну комісію НаУКМА на 2012/2013 навчальні роки».

На підставі результатів засідання Апеляційної комісії до загального балу оцінювання роботи позивача було додано 12 балів, що дало б право бути рекомендованим на бюджетну форму навчання, однак 25 липня 2012 року, згідно із Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР абітурієнтом ОСОБА_4 на ім'я Президента НаУКМА було подано скаргу, в якій він просив скасувати результати розгляду вищезазначеної апеляції, оскільки вважав необґрунтованим підвищення оцінки позивача за письмовий іспит зі спеціальності, у зв'язку з чим було порушено його право на безоплатне навчання на магістерській програмі «Правознавство».

Для розгляду скарги ОСОБА_4 була створена комісія у складі, яка на своєму засіданні 30 липня 2012 року вивчила заяву останнього та прийшла до висновку, що скарга має бути задоволена, у зв'язку з чим експертний висновок щодо позивача був визнаний необ'єктивним та залишено в силі первинні оцінки екзаменаційної комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Позивачем у порушення вимог ст.ст.58-60 ЦПК України не надано суду оформлене протоколом від 30.07.2012 року рішення комісії НаУКМА із розгляду скарги ОСОБА_4, у зв'язку з чим своїм правом на представлення доказів у підтвердження позовних вимог не скористався.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що хоча, відповідно до п.2.12. Положення «Про апеляційну комісію НаУКМА» апеляція вступника розглядається комісією лише один раз і повторні апеляції не розглядаються, а її рішення є остаточним і повторному розгляду не підлягає, комісія при розгляді скарги ОСОБА_4 керувалась положенням ст.8 Конституції України про те, що закони мають вищу юридичну силу ніж інші нормативно-правові акти, оскільки останній подав її, керуючись нормами Закону України «Про звернення громадян».

Крім того, вищезазначені обставини також встановлені рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27.05.2013 року (т.1 а.с.62-65), яке відповідно до ухвали Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва від 18 вересня 2013 року набрало законної сили (т.1 а.с.66-69), у зв'язку з чим доказуванню не підлягає при розгляді даного спору, оскільки в даному випадку беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: