Справа № 520/1053/16-ц
Провадження № 2/520/1994/16
25 березня 2016 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Прохорова П.А.,
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності, як таке що набуто нею в порядку спадкування за заповітом, на двохкімнатну квартиру площею 52,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що нині померла ОСОБА_3 за життя заповіла позивачу все належне майно та взагалі усе те, що належатиме їй на час смерті, зокрема і двохкімнатну квартира, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 461 від 27 вересня 1993 року.
Разом з тим, оскільки зазначені майнові права спадкодавці не були нею зареєстровані у встановленому законом порядку, на теперішній час така обставина перешкоджає позивачеві у спадкуванні зазначеної квартири через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірну квартиру, та за такого, вказуючи на положення діючого законодавства, позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, викладені у позові обставини та вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, пояснень щодо суті позову не надав.
Виходячи з неявки відповідача у судове засідання без повідомлення поважності причин такої неявки, та приймаючи думку позивача щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.
Дослідивши надані суду пояснення та письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних фактичних та правових підстав.
29.04.2013р. померла, ОСОБА_3, про що 30.04.2013 року складено відповідний актовий запис №4387 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 338760).
Після її смерті відкрилась спадщина на приналежне їй майно, а саме на двохкімнатну квартиру площею 52,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 461 від 27 вересня 1993 року, копія якого долучена до матеріалів справи.
Як вбачається з аналізу тексту вказаного свідоцтва про право власності на житло № 461 від 27 вересня 1993 року, довідки КП «БТІ» Одеської міської ради № 467303.67.16 від 23.01.2016 року, та відомостей технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вона на теперішній час, в цілому, складається з 2 кімнат загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м.
За життя, 26.04.2013 року, ОСОБА_3, склала заповіт, за яким усе своє рухоме і нерухоме майно заповіла позивачу ОСОБА_1.
Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за N 1317 (копія долучена до матеріалів справи).
Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки які можуть йому належати в майбутньому.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №11/2013 до майна померлої ОСОБА_3, копія яких була надана Приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_2 на виконання ухвали суду про витребування доказів, позивач у передбачений законом строк, діючи згідно зі положеннями ст. 1270 ЦК України, 17.05.2013 року, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини.
Листом № 02/02-14 від 05.01.2016 року приватний нотаріус ОСОБА_2 роз'яснив позивачу на її заяву, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, які зареєстровані належним чином, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Однак нотаріусом було встановлено, що за життя ОСОБА_3 не здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яке у неї виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло № 461 від 27 вересня 1993 року і тому видати свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом можливим не вбачається.
Відповідно до довідки КП «БТІ» Одеської міської ради №467303.67.16 від 23.01.2016 року квартира АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням Чорноморського морського пароплавства 27.09.1993 р. № 461 в кн.. 46 пр стр170 р.№372.
Відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного провадження.
Відповідно до п. 3.1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання (ст. 392 ЦК України).
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Таким чином суд доходить висновку про те, що у спадкодавиці право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 незалежно від факту держаної реєстрації її права власності у передбаченому Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.
Таким чином суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність захисту майнових прав позивача шляхом визнання її права власності на двохкімнатну квартиру площею 52,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_3.
Керуючись ст.ст., ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1223 1236 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на двохкімнатну квартиру площею 52,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, як набуте нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 29.04.2013 р.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя П. А. Прохоров