Справа №628/156/16-ц
Провадження №2-п/628/16/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Скородєлової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Купянську, Харківської області заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, -

встановив:

Заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2016 року позов ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 18856,33 грн. було задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.04.2013 року у розмірі 18856,33 грн., яка складається з наступного: 4445,57 грн. заборгованість за кредитом; 11086,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 874,11 грн. штраф (процентна складова). Також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» 1378,00 грн. судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

25.10.2016 року представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення вважаючи, що заочне рішення підлягає скасуванню, посилаючись на те, що копію вищевказаного рішення отримано ним 14.10.2016 р., отже строк для подачі даної заяви не порушено. Також зауважує, що він не з'явився у судове засідання, оскільки, був зайнятий з іншому судовому процесі Харківського апеляційного адміністративного суду та докази того, надасть у судове засідання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гротові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Статтею 549 ЦК України передбачено обовязок боржника сплатити кредитору неустойку ( штраф, пеню) в разі порушення ним зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 вказаної статті, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» також у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши заяву та матеріали вищезазначеної цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Ч. 1 ст. 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто з даної статі виходить, що скасування заочного рішення можливе за наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Поважними причинами є такі обставини, які обєктивно перешкоджають явці до судового засідання, які повинні бути підтверджені документально відповідними доказами. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки в судове засідання. Водночас зясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Суд, враховуючи, достатність матеріалів, письмових доказів, заперечень відповідача проти позову та те, що представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 повідомлений у встановленому законом порядку про дату розгляду справи, неодноразовість відкладення судових засідань за його клопотаннями, яким не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин його відсутності, визнав причину неявки представника відповідача у судове засідання 12.10.2016 року неповажною та у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, проведений заочний розгляд справи.

Також у своїй заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 зобовязався надати докази, які б свідчили про поважність причини неявки у судове засідання 12.10.2016 року, чого ним не зроблено.

Крім того, заявником ОСОБА_2 до своєї заяви про перегляд заочного рішення не додано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Усі належні та допустимі докази, які містяться в матеріалах справи були враховані та всебічно оцінені судом під час ухвалення заочного рішення.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по даній справі слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12.10.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 18856,33 грн. залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.В. Скородєлова