"23" лютого 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Сенаторова В . М .,
при секретарі - Явнюк К. Р .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-
До судового засідання представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, не з'явився, надав письмове клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Судом встановлено, що 12.03.2015 року з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «Деу», номерний знак НОМЕР_1 була скоєна дорожньо - транспортна пригода.
В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шавроле», номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6
Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 05.05.5015 року.
Судом встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування № АІ/7371764.
19.03.2015 року ОСОБА_6 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.
Ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки він є документально підтвердженими.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Київським районним судом м. Харкова за заявою відповідача про перегляд такого рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копіїрішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя -