Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Міський водоканал» до ОСОБА_3, газети «Вісник Золотоніщини» про захист ділової репутації юридичної особи та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою комунального підприємства «Міський водоканал» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2015 року,

встановила:

У липні 2015 року комунальне підприємство «Міський водоканал» (далі - КП «Міський водоканал») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у НОМЕР_1 газети «Вісник Золотоніщини» на арк. 1,3 була опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2». Автором даної статті є головний редактор ОСОБА_3 В даній статті автор безпідставно звинувачує підприємство у тому, що керівництво роботами та замовником робіт на суму близько 30 мільйонів гривень за останні роки є

КП «Міський водоканал», яке шляхом неналежного здійснення підприємницької діяльності допустило проблему забруднення річки Золотоношка та річки Дніпро.

Дана інформація не відповідає дійсності оскільки замовником робіт та підпис антом актів виконаних робіт являється департамент капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, а виконавцем робіт є ТОВ «Ресурстехнгобуд».

Ураховуючи наведене, позивач просив зобов'язати газету «Вісник Золотоніщини» опублікувати спростування відомостей, поширених у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», надрукований у НОМЕР_1 газети «Вісник Золотоніщини» від ІНФОРМАЦІЯ_1 на арк. 1, 3 такого змісту: «Спростування. Шановні читачі!

Заочним рішенням Золоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2015 року позво задоволено частково.

Зобов'язано газету «Вісник Золотоніщини» опублікувати спростування відомостей, поширених у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», надрукований у НОМЕР_1 газети «Вісник Золотоніщини» від ІНФОРМАЦІЯ_1 на арк. 1,3 такого змісту:

«Спростування. Шановні читачі!

Редакція газети «Вісник Золотоніщини» спростовує недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 в НОМЕР_1 газети «Вісник Золотоніщини» від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що Комунальне підприємство «Міський водоканал» являється керівником та замовником робіт, щодо реконструкції очисних споруд в м. Золотоноша на суму близько 30 мільйонів гривень. Дійсним замовником, керівником та підписантом актів виконаних робіт є департамент капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації».

Стягнуто з автора статті ОСОБА_3 на користь КП «Міський водоканал» 1 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з газети «Вісник Золотоніщини» на користь КП «Міський водоканал» 1 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 та газети «Вісник Золотоніщини» на користь КП «Міський водоканал» судовий збір в сумі 487,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4 180 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Міський водоканал» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті «Вісник Золотоніщини» НОМЕР_1 на арк. 1,3 було надруковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2», автором якої є головний редактор ОСОБА_3

Пред'являючи позов, КП «Міський водоканал» посилалось на те, що у вказаній публікації поширені відомості, які не відповідають дійсності та принижують честь і гідність, ганьблять ділову репутацію підприємства.

Вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі наданих сторонами доказів, встановив, що наведене вище інформація, є інформацією, яка була висловлена представником управління капітального будівництва Черкаської ОДА на робочій нараді з розгляду питання порядку денного чергової сесії районної ради 8 червня 2015 року, в зв'язку із чим відноситься до інформації, отриманої з офіційних джерел наради органу місцевої влади. що також вбачається із змісту самої статті. Зазначав, що в публікації описано перебіг засідання робочої групи з екологічних питань депутатів Золотоніської районної ради, яка відбулась 8 червня 2015 року. Заяви, які зробили її члени та інші присутні особи, викладені автором статті в газеті «Вісник Золотоніщини», в якій висвітлено позицію з проблемних питань очистки питної води голови районної ради та її депутатів, а також представників управління капітального будівництва Черкаської ОДА, які були присутні на вказаному засіданні.

За змістом статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію»ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Слід зазначити, що норма ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема ст. 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації,необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд правильно застосував положення ст. 94, 277 ЦК України, ст. ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст. 30 Закону України «Про інформацію» та прийшов до правильного висновку, що автором статті поширено достовірну інформацію про те, хто саме здійснює реконструкцію очисних споруд, що ці обов'язки покладено саме на управління капітального будівництва Черкаської ОДА, з повідомлення яких вбачається, що вони звернули увагу і на проблеми, які виникають в їх роботі, зазначаючи про те, що вони несуть свою відповідальність, але звернули й увагу на те, що за якість питної води відповідальним є і міський водоканал та міська влада.

Даний висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Міський водоканал» відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська