_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9981/15-ц
Провадження № 2/520/431/16
УХВАЛА

27.01.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання недійсним державного акту,

скасування державної реєстрації державного акту,

витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації державного акту, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, в якому просить суд: визнати недійсним державний акт на право приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 71; скасувати державний акт на право приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 71; витребувати вказану земельну ділянку з чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 31 липня 2015 року було відкрито провадження у цивільній справі на підставі вказаної позовної заяви.

У судове засідання призначене на 07 грудня 2015 року о 09 годині 30 хвилин позивач ОСОБА_1 або її представник ОСОБА_3 не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про сповіщення про дату, час та місце розгляду справи (а.с.103).

04 грудня 2015 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3, в якій представник просив суд відкласти судове засідання призначене на 05.12.2015 року о 09 годині 30 хвилин, у звязку з перебуванням в іншому судовому засіданні.

Суд зазначає, що 27 жовтня 2015 року дата наступного судового засідання узгоджувалась з представником позивача ОСОБА_3 особисто, крім того судове засідання було призначене не на 05 грудня 2015 року, а на 07 грудня 2015 року.

До заяви про відкладення судового засідання представником не було надано жодного доказу на підтвердження перебування в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Враховуючи вищевикладене, 07 грудня 2015 року судом було визнано неявку представника позивача ОСОБА_3 у судове засідання без поважних причин, та відкладено розгляд справи для повторного виклику його та позивача на 27 січня 2016 року о 12 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 27 січня 2016 року о 12 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 або її представник ОСОБА_3 не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки на імя позивача ОСОБА_1, та повернутим конвертом, у звязку з закінченням терміну зберігання, який надсилався на імя ОСОБА_3 (а.с.121-123).

Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Судова повістка на імя позивача ОСОБА_1 надсилалась за адресою мешкання та реєстрації, яка також вказана позивачем особисто у позові, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.2, 12-13, 14).

Судова повістка на імя представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надсилалась за адресою мешкання та реєстрації, яка також вказана представником особисто у позові та у довіреності наданої позивачем на його імя, а саме: АДРЕСА_2 (а.с.2, 14).

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 про зміну адреси суд не повідомляли, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник просили суд залишити позовну заяву без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача та її представника, які повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (1618-15), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року передбачено право кожного на його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі "Калашников проти Росії" Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем та її представником своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у поданні належним чином необґрунтованої заяви про відкладення судового засідання, дата якого узгоджувалась з представником позивача особисто, та у подальшій відсутності інтересу позивача та її представника до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи та є підставою для залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації державного акту, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не були присутні у судовому засідання протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.