Справа №442/5946/16-ц
Провадження №2/442/2085/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12 жовтня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Комісії з питань захисту прав дитини виконкому Дрогобицької міської ради щодо предмета спору про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками онука є її син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_4. 15.08.2008 року шлюб між батьками онука розірвано. І після цього ОСОБА_3 залишився проживати разом з своєю мамою та бабусею по маминій лінії по АДРЕСА_1, які в міру своїх можливостей та з урахуванням життєвих пріоритетів займалися вихованням ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама ОСОБА_3, а згодом бабуся по маминій лінії, хлопчик залишився сам. З цього часу онук проживає з нею, вона повністю перейнялася його подальшою долею.

Його батько, створив іншу сім»ю, в якій проживає до теперішнього часу. В цій сім»ї у відповідача є двоє дітей. Відповідач не виконував та не виконує жодного з покладених обов'язків : не бере ні педагогічної, ні матеріальної, ні грошової чи іншої посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. Дитина з 01 вересня навчається в 11 класі. ОСОБА_2 не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує нормальним харчування, медичним доглядом, у випадку хвороби, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання.

При цьому, відповідач не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не проявляє ініціативи у такому спілкуванні, не виявляє жодного інтересу до внутрішнього світу ОСОБА_3.

Більше того, ОСОБА_3 перебуває на амбулаторному лікуванні з приводу захворювання лівої стопи. Доглядом за дитиною під час хвороби займається не відповідач, а вона.

Крім того, вказану обставину визнає і сам відповідач, що вбачається з його заяви.

Вважає, що в такій ситуації, що склалася навколо її онука, позбавлення батьківських прав є фактично єдиним способом захисту прав дитини.

Позивач позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Яким І.С. проти задоволення позову не заперечив, вказавши, що приймаючи рішення про позбавлення батьківських прав доцільно вирішити питання про стягнення аліментів з батька на утримання дитини.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки про склад сім»ї, виданої КП ЖЕО Дрогобицької міської ради від 09.08.2016 року №4077, ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1.

Актом обстеження умов проживання, складеним 09.08.2016 року службою у справах дітей Дрогобицької міської ради встановлено, що ОСОБА_3 без реєстрації проживає разом з бабусею ОСОБА_1, яка є власником квартири АДРЕСА_2, і такому створені всі необхідні умови.

Згідно характеристики учня 11-А класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 м. Дрогобича ОСОБА_3 вбачається, що на даний час єдиною людиною, яка цікавиться життям ОСОБА_3, є його бабуся - ОСОБА_1.

За висновком лікаря спеціаліста №1231 від 05.08.2016 року Дрогобицької міської поліклініки - ОСОБА_3 перебуває на амбулаторному лікуванні з 19.07.2016 року. Доглядом за дитиною під час хвороби здійснює ОСОБА_1.

06.08.2016 року за вих. №190/16 Української греко-католицькою церквою Самбірсько - Дрогобицької єпархії Парафії Пресвятої Трійці м. Дрогобич надано відгук про те, що ОСОБА_3 є парафіянином даної парафії. Його батьки розлучилися, батько створив нову сім»ю, мати зловживала алкоголем, що призвело до передчасної смерті. Єдиною людиною, яка залишилась з ОСОБА_3 є його бабуся ОСОБА_1.

Разом з тим, згідно довідки Меденицької селищної ради №1274, від 04.08.2016 року ОСОБА_2 на даний час проживає по АДРЕСА_3, однак по такій адресі не зареєстрований.

Крім цього, ОСОБА_2 за заявою 09.08.2016 року, посвідченою приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. р. №646 вказав, що на сьогоднішній день фактично проживає в смт. Меденичі Дрогобицького районі, працює в м. Васильків Київської області. Додому проїжджає дуже рідко, оскільки більшість часу перебуває у Київській області. В зв'язку з тим, що не має можливості займатися вихованням свого сина, ОСОБА_3, а він залишився практично один, потребує догляду, не заперечує, щоб піклувальником його дитини була ОСОБА_1, його бабця.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Суд, вважає, що надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачка від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

За висновком виконкому Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, і вони вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3. Даний висновок затверджено рішенням виконкому від 14.09.2016 року №204.

За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд прийшов до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина і до досягнення ним повноліття, на користь опікуна дитини, допустивши рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми платежу.

Нормами ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, судові витрати позивачка просила залишити за нею.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 224, 367 ЦПК України, ст. 2, 6, 7, 15, 17-19, 164-167, 180, 181, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь опікуна в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Хомик А.П.