Справа № 474/713/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.16 року смт.Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

судді Сорочан А.В.

секретар судового засідання Татаренко О.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» ( ПАТ КБ « Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15308 грн. 18 коп., -

в с т а н о в и в :

11.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що у нього з відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 20.12.2010 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 8800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач всупереч норм закону та умов договору зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 21.09.2016 року наявна заборгованість в розмірі 15308 грн. 18 коп., з якої: 9187 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 4798 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 117 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 705 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1 378 грн. просив стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що дійсно у 2010 році брала у Приватбанк кредит по картці « Універсальна ». Через складні сімейні обставини, платила нерегулярно, а деякий період зовсім. На даний час частково суму заборгованості погасила добровільно, а саме після 21.09.2016 року по картковому рахунку оплатила у розмірі 6500 грн. , тому позовні вимоги просила зменшити з врахуванням оплачених сум.

Заслухав пояснення відповідача , дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач у простій письмовій формі 20.12.2010 року уклали кредитний договір, б/н. Відповідно до умов кредитного договору позивач випустив та надав відповідачу - держателю платіжну картку "Універсальна", на яку на день укладення цього договору встановив ліміт у розмірі 8800 грн., відсоткова ставка - 27.6% на рік. Вказане підтверджується Анкетою-заявою , Довідкою про умови і правила надання банківських послуг використанням кредитки « Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Правилами надання банківських послуг, з якими боржник був ознайомлений в день укладення договору письмово.

Відповідач суму кредиту отримав та зобов»язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому кредитним договором, не виконав, у зв»язку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість.

Станом на 21.09.2016 року, згідно розрахунку ПАТ, заборгованість становила 15308 грн. 18 коп., з якої: 9187 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 4798 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 117 грн. 18 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 705 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно вказаного розрахунку, останнє погашення відповідачем було здійснено 22.08.2016 року у розмірі 82 грн. 82 коп. Після останнього погашення , відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов»язань за цим договором, які і до цього виконував неналежно.

Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини, та вимоги кредитного договору, укладеного між сторонами.

Так відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України.

Що стосується стягнення пені і штрафів, то суд приходить до наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, що є невід»ємною частиною кредитного договору, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, тобто за несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. ( ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Згідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу.

Така правова позиція міститься у висновку Верховного Суду України по справі №6-2003цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України.

Отже, суд приходить до висновку, що штрафи у розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина); 705 грн. 15 коп.- штраф (процентна складова), загальна сума - 1205 грн. 15 коп. не підлягають стягненню.

Як вбачається з наданої довідки банку від 31.10.2016 року , ОСОБА_1 після 21.09.2016 року добровільно оплачувала суму кредиту та заборгованість станом на 31.10.2016 року становить 8028 грн. 98 коп.

Таким чином, з відповідача на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 8028 грн. 98 коп.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд з відповідача стягує на користь позивача судові витрати у розмірі 722 грн. 62 коп., пропорційно до задоволеної суми позову.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 61,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15308 грн. 18 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором б/н від 20.12.2010 року станом на 31.10.2016 року в розмірі 8028 ( вісім тисяч двадцять вісім) грн. 98 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судові витрати у розмірі 722 ( сімсот двадцять дві ) грн. 62 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його отримання.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 05.11.2016 року

Суддя А. В. Сорочан