У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним розпорядження, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 жовтня 2012 року скасовано розпорядження цієї ж адміністрації від 6 лютого 2008 року про надання дозволу на підготовку матеріалів попереднього погодження йому місця розташування земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. Підставою для скасування був протест прокурора Обухівського району Київської області від 9 грудня 2011 року № 1032, в якому вказувалось на неправомірність розпорядження у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, тому не могла передаватись для ведення садівництва. Посилаючись на викладене, незаконність розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 жовтня 2012 року, просив задовольнити позов.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судами, розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 6 лютого 2008 року № 144 позивачу надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.

19 грудня 2011 року прокурором Обухівського району було подано протест на розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 6 лютого 2008 року № 144, який обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка входить до складу земель лісового фонду, тому не могла передаватись для інших цілей.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 12 квітня 2012 року № 497 протест прокурора задоволено, скасовано розпорядження від 6 лютого 2008 року № 144.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У разі порушення цивільного права у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення, тобто особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 14 ст. 123 ЗК України (у редакції на час вирішення спору) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Із наведеної норми матеріального права випливає, що до суду може бути оскаржена лише відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування чи залишення клопотання про її надання без розгляду.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 3 ст. 123 ЗК України в редакції на час вирішення спору).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності порушення прийняттям відповідачем оспорюваного розпорядження прав ОСОБА_1, оскільки останній не набув права власності чи права користування земельною ділянкою, не позбавлений можливості самостійно замовити розроблення документації із землеустрою у разі ненадання дозволу чи відмови уповноваженим органом в його наданні, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про неможливість захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваних судових рішеннях висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова