№2-з/756/23/16
У Х В А Л А

29 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 1 857 440 грн. заборгованості за договорами позики.

Разом з позовною заявою 31.10.2012 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2012 року заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_2

За повторною заявою ОСОБА_1 від 20.12.2012 року про забезпечення позову винесено ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2012 року та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_2

09.12.2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 При цьому, скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2012 року та ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2012 року, а питання про вжиття заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 наполягала на забезпеченні позову вказуючи про те, що рішення суду у даній справі не виконано, більше того, скасування апеляційним судом забезпечення позову за апеляційною скаргою особи яка не була стороною у справі через два роки після набрання рішенням законної сили дали можливість ОСОБА_3 неправомірно переоформити на останнього право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні факт відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 22.03.2013 року виданим на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2013 року про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 1 857 440 грн. та судового збору, при цьому зазначив про можливість виконання вказаного рішення саме за рахунок квартири яка перебувала під арештом.

Вислухавши представника заявника та представника відповідача, вивчивши матеріали заяв про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заяви підлягають залишенню без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 1 857 440 грн. заборгованості за договорами позики.

Разом з позовною заявою 31.10.2012 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено про наявність підстав, які свідчать про неможливість виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за даним позовом у разі відчуження ОСОБА_2 належного йому майна.

За таких обставин ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2012 року заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_2

За повторною заявою ОСОБА_1 від 20.12.2012 року про забезпечення позову винесено ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2012 року та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_2

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 1 857 440 грн., а також судовий збір у сумі 3 219 грн. та 107 грн. 30 коп.

Судом встановлено та підтверджено наданими доказами, що постановою ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 09.01.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/756/541/13 виданого Оболонським районним судом м. Києва 22.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 1 857 440 грн. та судового збору.

При цьому, 09.12.2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 - особи яка не була стороною у справі однак вважала, що даним забезпеченням порушено його права та інтереси. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2012 року та ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21.12.2012 року скасовано, а питання про вжиття заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 від 31.10.2012 року та заявою від 20.12.2012 року передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, під час розгляду справи, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Ст. 152 ЦПК України визначає можливість накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться в нього або в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що станом на теперішній час розгляд справи ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості завершено, спір вирішено по суті, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2013 року набрало законної сили.

Більше того, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з 26.01.2016 року право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка була предметом забезпечення позову, зареєстроване за ОСОБА_3

За таких обставин, з огляду на положення ст.ст. 151, 152 ЦПК України, завершення розгляду справи по суті та зміну власника предмета забезпечення, станом на 29.02.2016 року суд позбавлений можливості вирішити дане питання по суті заяв від 31.10.2012 року та від 20.12.2012 року.

Керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 31.10.2012 року та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 20.12.2012 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук