Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/158/16-ц

Провадження № 2-о/126/16/2016

"16" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи Лісниченської сільської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

5 грудня 2003 року помер батько заявниці ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 2,2228 га, яка розташована на території Лісниченської сільської ради Бершадського району.

Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_2, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано ім'я по батькові власника земельної ділянки. Так замість "Олександрович" вказано "Олексійович".

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №136737 виданий 04.03.2003 року на ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_2, який помер 5 грудня 2003 року.

Заявниця в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

Представник Лісниченської сільської ради також до початку розгляду справи по суті надав суду письмові заяви, в яких не заперечував проти задоволення заявлених вимог та розгляд справи за відсутності представника зацікавленої особи.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.6), 05.12.2003 року в с. Вовчок Бершадського району помер ОСОБА_2.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №136737 (а.с.7) ОСОБА_3 належить земельна ділянка розміром 2,2228 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Постановою нотаріуса від 20.11.2015 року (а.с. 5) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв'язку з вищевказаними розбіжностями у правовстановлюючому документі.

З довідки Лісниченської сільської ради №84 від 06.02.2015 року (а.с.8) вбачається, що після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем є дочка -ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадкове майно. У довідці цієї ж сільської ради №11 від 11.02.2016 року вбачається, що за даними сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є та ж сама особа.

Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому у суду є підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226, 228 ЦПК, Постановою Пленуму № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , України та на підставі ст.256 п. 6 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №136737 виданий 04.03.2003 року на ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_2, який помер 5 грудня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Р. В. Хмель