Справа № 357/8590/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод по користуванню житловим приміщенням, вселення та відшкодування шкоди;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що після смерті свого батька ОСОБА_3 отримала у спадщину 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1. На цей час вулиця має назву - АДРЕСА_1 ? частини цієї квартири належали ОСОБА_4, яка склала заповіт на ім.»я ОСОБА_5, згідно з яким остання зареєструвала право власності на 3/ 4 частин квартири на своє ім.»я. Між позивачкою та ОСОБА_5 виникли спори з приводу користування спірною квартирою, а тому за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2014року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов»язано відповідачку ОСОБА_5 не чинити перешкод позивачці у користуванні цієї квартирою та вселено ОСОБА_1 у спірну квартиру. Також, згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2015року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та встановлено порядок користування спірною квартирою, згідно з яким та виділено ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею 15,70кв.м. з балконом 0,90 кв.м. Однак, 25.06.2016року позивачка знову не змогла потрапити до квартири, так як були замінені замки на вхідних дверях у квартиру. Міський відділ поліції, який прибув на місце виявив факт не можливості потрапити до квартири та вимушена була здійснити заміну замка на вхідних дверях квартири. Після повернення з міста Вінниці до своєї квартири 01.07.2016року, вона вдруге не змогла потрапити до квартири, і цього разу з»ясувалося, що ОСОБА_5 вже не є власником 3/ 4 частини квартири, бо продала її ОСОБА_2, який змінив замок на вхідних дверях спірної квартири. Вдруге викликалася поліція , яка знову зафіксувала порушення. Посилаючись на вказані обставини, просила суд усунути перешкоди по користуванню частиною квартири, яка їй належить на праві спільної часткової власності та вселити її до квартири, в якій їй виділена одна житлова кімната, де вона має право проживати та користуватися житловим приміщенням нарівні із іншим співвласником власником квартири. Також послалася на заподіяння їй моральної шкоди, яку просила стягнути в розмірі 10000грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник за договором позовні вимоги підтримали та збільшити позов вимогою про стягнення з відповідача на користь позивачки 490грн. витрат на придбання та встановлення замку від вхідних дверей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Пояснив, що він дійсно придбав за договором купівлі - продажу частки в праві спільної часткової власності на квартиру від 18.06.2016року 3/ 4 частини квартири за вказаною адресою, які належали продавцю - ОСОБА_6 , в своїй кімнаті збирався робити ремонт. Але, жодних перешкод ОСОБА_1 по користуванню квартирою він не чинив. По телефону повідомив ОСОБА_1, про те, що він новий власник частини квартири, повідомив , що змінив замок на вхідних дверях. Але, ОСОБА_1 жодного разу до нього не зверталася, щоб отримати ключ від замка.

3-я особа КП Білоцерківської міської ради ЖЕК-1 представника в судове засідання не направив, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представник позивача, покази свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - на 1/ 4 частину згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.02.2003 року, засвідченим державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі № 6-589 та ОСОБА_2 - 3/ 4 частини на підставі договору купівлі - продажу частки в праві спільної часткової власності на квартиру від 18.06.2016року посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу за номером 1597.

Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2015року (справа № 357/7911/15-ц,2/357/2862/15) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 було встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_3, та у користування ОСОБА_1 виділено жилу кімнату, площею 15,70 кв.м. з балконом 0,90 кв.м., ОСОБА_6 виділено жилу кімнату площею 17,20кв.м., підсобні приміщення залишені в спільному користуванні.

В судовому засіданні повністю підтверджений факт порушення прав позивачки, як співвласника квартири з боку відповідача у справі.

При цьому судом враховане те, що відповідач є співвласником цієї квартири з дня укладення договору купівлі - продажу 18.06.2016року, а позивачки не мала можливості потрапити до своєї частини квартири 25.06.2016року та повторно 01.07.2016року. Доказами цих обставин є факт звернення позивачки до ч/ч Білоцерківського ВП з заявою від 25.06.2016року , згідно з якою вона не прийшла до квартири 25.06.2016рокуо 13-30год. і не змогла відкрити вхідні двері, так як був замінений замок. Опитати мешканців сусідніх квартир працівникам поліції не вдалося, а відомий номер телефону НОМЕР_1 також не відповідав. Тому позивачка 27.06.2016року провела заміну серцевини замка на вхідних дверях квартири. Дані обставини підтверджуються висновком затвердженим 01.07.2016року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 25.06.2016року.

Крім цього, судом встановлено, що повторно ОСОБА_1 зверталася до ч/ч Білоцерківського ВП по факту не можливості потрапити до своєї квартири 01.07.2016року. При цьому повідомила , що вона замінила перед цим ( 20.06.2016року) замки на вхідних дверях та залишила записку про телефону, за яким необхідно звертатися за отриманням ключа. Але, після повернення до квартири 01.07.2016року, знову виявила заміну замка на вхідних дверях. В цей час з»ясувалося, що новим співвласником квартири є ОСОБА_2

В судовому засіданні встановлено, що дійсно власником телефону за номером НОМЕР_1 є ОСОБА_2, але доказів щодо спілкування між сторонами по цьому телефону суду не надано.

Суд враховує і покази свідка позивачки ОСОБА_7, який показав, що проживає по сусідству з квартирою позивачки та йому відомо про те, що 25.06.2016року ОСОБА_1 не могла зайти до своєї квартири , так як були замінені замки, вона особисто викликала працівників поліції, в присутності яких був складений рапорт. Позивачка періодично їздить до своєї дочки в м. Вінницю, а коли повертається то замки хтось замінює, тобто перешкоджає позивачці по користуванню квартирою.

Свідок відповідача ОСОБА_8 показав, що йому відомо те, що ОСОБА_2 придбав частину квартири по адресі АДРЕСА_2, який подзвонив на телефон ОСОБА_1 і повідомив її про цей факт, але ОСОБА_1 сказала, що говорити буде у присутності свого адвоката. Він особисто дзвонив їй зі свого телефону, але ОСОБА_1 відмовилася від розмови з ним.

Крім цього, судом встановлено, що перешкоди по користуванню квартирою позивачці вчинялися і з боку бувшого співвласника квартири - ОСОБА_6 Так, згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2014року (справа № 357/9347/14-ц,2/357/3686/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про усунення перешкод по користуванню квартирою, позов було задоволено вселено позивачку до спірної квартири та зобов»язано відповідачку не чинити перешкоди їй по користуванню квартирою, передати позивачці ключі від вхідних дверей квартири.

Тобто, з вищенаведених доказів судом вбачається, що новим співвласником квартири, який не проживає у спірній квартирі ( намагався зробити ремонт), вчинені дії щодо перешкоджання позивачці користуватися частиною квартири, оскільки після придбання 3/ 4 частини квартири, він самовільно, без погодження з співвласником квартири двічі замінив замок на вхідних дверях квартири, що призвело до порушення прав співвласника квартири.

Відповідно до ст..9 ЖК України (в редакції із змінами , внесеними згідно із Законами від 06.05.93, від 25.12.2008, від 11.06.2009, від 08.09.2011) -

ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до вимог ч.1 ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 386 цього Кодексу - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Частина третя передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Так, суду надано докази понесення позивачкою витрат на придбання та встановлення замка на вхідних дверях квартири в суму 490грн. згідно з товарним чеком від 25.06.2016року №271. Тому, суд вважає, що ці витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує норму ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає п.2) - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Але, за відсутності належних доказів щодо заподіяння позивачці саме моральної шкоди, розрахунку її розміру та відмовою отримати ключі від вхідних дверей у судовому засідання, суд вважає, що це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Також, підлягають до стягнення на користь позивачки судові витрати в розмірі 1102грн., відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.15,60,212-215,218,223 ЦПК України, ст.. 9 ЖК України, ст..ст. 23, 321, 386, 1167 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 - власнику 1/ 4 частини квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення її до цієї квартири та зобов»язати співвласника квартири (3/ 4 частини квартири) ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири та не чинити їй перешкоди по користуванню квартирою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 490грн. матеріальної шкоди та 1102грн. судових витрат.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова