Справа № 523/347/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, в яких просить припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок № 9 по провулку 2-му Стаханівському в м. Одесі. Крім того позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного житлового приміщення та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеного будинку.

Одночасно з предявленням позовних вимог позивачем подано до суду заяву про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту та заборони відчудження спірного житлового будинку № 9 по провулку 2-му Стаханівському в м. Одесі.

Вивчивши подану заяву, матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач в усній формі постійно вказує на те, що має намір продати спірне житлове приміщення. Зазначені обставини, на думку позивача, можуть в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, врахувавши ту обставину, що посилання заявника про намір ОСОБА_2 продати зазначене житлове приміщення та тим самим уникнути виконання рішення суду нічим не підтверджено, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки суд не вбачає підстав за якими незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя