РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, просив встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 11.10.2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2015 року в м.Керч помер його син ОСОБА_3 у звязку з чим було видано свідоцтво про смерть. Після смерті сина він, як єдиний спадкоємиць за законом, звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак в такому йому було відмовлено в звязку з тим, що Крим вважається окупованою Російською Федерацією територією і документи, які там видаються, не мають жодної юридичної сили. А тому видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не вважається дійсним для оформлення документів на спадщину. Оскільки встановлення факту смерті сина необхідне йому для оформлення спадщини, тому звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задоволити.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених у ній.

Представник заінтересована особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні факт смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій територій України в м.Керч, оскільки був присутній на похоронах останнього.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи.

У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-АГ №025130 від 20.04.1967 року, виданого Львівським міським бюро ЗАГС, ОСОБА_3 народився 02.04.1967 року. В графі батько записано «Гриньов Вадим Федорович», який є заявником по справі (а.с.11).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №1962 від 09.12.2015 року, ОСОБА_3 з 13.12.2005 року був зареєстрований у квартирі за адресою: м.Львів, вул.Пасічна, 54/19, яка належала йому на праві власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9,14).

З пояснень заявника ОСОБА_2, даних в судовому засіданні, встановлено, що його син ОСОБА_3 тривалий час проживав в м.Керч АРК, де і помер.

Згідно документу, який має назву свідоцтво про смерть серії І-АЯ №544319 та виданий 13.10.2015 року державою Росія, а саме: Керченським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, що є офіційною установою цієї держави на відповідній території, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 11.10.2015 року в м.Керч Республіка Крим (а.с.6). Оскільки відповідний документ був виданий уповноваженою на це офіційною установою держави Росія, то суд не піддає сумніву зазначеному в такому документі факту смерті особи в певний час та місці. Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці.

Згідно довідки про смерть №1853 від 13.10.2015 року причина смерті ОСОБА_3 кардіоміопатія неуточнена (а.с.10).

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що встановлення факту смерті сина заявнику ОСОБА_2 необхідно для оформлення документів для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити та встановити факт смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином ОСОБА_2, помер 11.10.2015 року на тимчасово окупованій території України в м.Керч Автономна Республіка Крим.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шеремета Г. І.