Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарях - Скочиляс І.М., Думич Р.М.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб - Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Львівської міської ради, про зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом, просить зобовязати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 наймачів квартири №9 на вул. Рилєєва, 12 у м. Львові за власні кошти відновити приміщення житлових кімнат (в поверховому плані під літ. 9-1 пл. 30,8 кв.м, літ. 9-2 пл. 26,4 кв.м.) та дві кахельні пічки в зазначених кімнатах, стягнути з відповідачів на її користь судові витрати за оплату судового збору в сумі 1218 грн. (а.с. 4).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що будинок №12 на вул. Рилєєва перебуває у віданні Львівської міської ради, знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Цитадель - Центр». У квартирі №9 вказаного будинку загальною площею 73,1 кв.м. зареєстровані гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5. 10.01.2014 року ЛКП «Цитадель - Центр» за участю гр. ОСОБА_4 було складено акт-попередження про те, що відповідачами демонтовано пічки та закладено дверний отвір між кімнатами, влаштовано дверний отвір.Вказаний акт-попередження було скеровано в управління охорони історичного середовища Львівської міської ради для вжиття відповідних заходів реагування. 30.01.2014 року управлінням охорони історичного середовища з участю представника відповідачівбуло складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 92 КУпАП щодогр. ОСОБА_4 за проведення робіт по переплануванню (закладення дверного прорізу, влаштування перегородок, демонтажу печей) у квартирі №9 будинку №12 на вул. Рилєєва у м. Львові, який є памяткою культурної спадщини без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини. 13.02.2015 року на засіданні адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи. За результатом розгляду було винесено постанову №16 щодо ОСОБА_4, якою визнано в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 92 КУпАП, проте, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито. Відповідно до вказаної постанови у жовтні-листопаді 2013 року було розпочато ремонтні роботи по переплануванню (закладено існуючий дверний проріз, пробито дверний отвір, влаштовано перегородку, демонтовано печі) у квартирі №9 на вул. Рилєєва, 12 у м. Львові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (вказаний будинок є памяткою культурної спадщини; охоронний №255, згідно рішення Львівського облвиконкому №130 від 26.02.1980 р.). 16.09.2015 року ЛКП «Цитадель - Центр» було складено акт обстеження технічного стану зазначеної квартири та вказано, що проведено перепланування у квартирі, а саме змінено класифікацію приміщень, зменшено площу кімнат під літ. 9-9 пл. 31 кв.м. та під літ. 9-8 пл. 26,5 кв.м., у звязку із влаштуванням перегородок і утворенням коридору, закладено дверний проріз між кімнатами, демонтовано дві пічки. 21.09.2015 року ЛКП «Цитадель - Центр» було скеровано відповідачам попередження з вимогою відновити приміщення житлових кімнат, перегородки та демонтовані дві кахельні печі.Враховуючи відсутність дозвільних документів на проведення зазначених робіт, ЛКП «Цитадель - Центр»скерувало пакет документів на розгляд міжвідомчої комісії Галицького району. 24.09.2015 року головою Галицької районної адміністрації ЛМР було прийнято розпорядження №409 «Про відновлення приміщень житлових кімнат та двох кахельних печей», яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району від 22.09.2015 року (витяг із протоколу засідання комісії №36). Згідно із п. 2 цього розпорядження було зобовязано гр. ОСОБА_4 - наймача квартири №9 на вул. Рилєєва, 12 за власні кошти відновити приміщення житлових кімнат (в поверховому плані під літ. 9-1 пл. 30,8 кв.м, літ. 9-2 пл. 26,4 кв.м.) та дві кахельні пічки в зазначених кімнатах. 29.10.2015 року ЛКП «Цитадель - Центр» було скеровано відповідачам попередження про необхідність виконати вимоги розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР №409 від 24.09.2015 року, а саме відновити приміщення житлових кімнат та двох кахельних пічок. 02.11.2015 року комісією ЛКП «Цитадель - Центр» складено акт про те, що гр. ОСОБА_4 не відновлено приміщення житлових кімнат та двох кахельних пічок у квартирі №9 на вул. Рилєєва, 12 у м. Львові. З огляду на зазначені обставини та покликаючись на норми ст. 144 Конституції України, ст. 317, ч.ч. 2, 5 ст. 319 ЦК України, ст. 100 ЖК України, ст. 1, ч. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 22, ч. 2 ст. 24, ч. 3 ст. 47 Закону України «Про охорону культурної спадщини», просить задовольнити предявлений позов (а.с. 2-4).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у фабулі позову. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила із підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 22-23, 42). Просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради позовні вимоги підтримав. Просив задовольнити позов.

Представники третіх осіб Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» та Львівської міської радив судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином був повідомлені про час та місце судового засідання, тому, згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Галицької районної адміністрації слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 18.10.2013 року №414 «Про зміну договору найму жилого приміщення», змінити договір найму жилого приміщення та укласти його з ОСОБА_4, яка з 11.02.2000 року зареєстрована і проживаєв двокімнатній квартирі №9 на вул. Рилєєва, 12 житловою площею 57,2 кв.м., кухнею пл. 9,3 кв.м., суміщеним санвузлом пл. 4,9 кв.м., балконами пл. 0,7 кв.м. + 1,0 кв.м., коридором у спільному користуванні з квартирою №9а пл. 8,2 кв.м. Сімя 2 особи: вона, син. Основний квартиронаймач квартири, ОСОБА_6, помер. (а.с. 6).

Із копії поверхового плану квартир № 9;9а в будинку №12 по вулиці Рилєєва у м. Львові, складеного станом на листопад 2011 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що квартира №9 в будинку по вулиці Рилєєва, 12 у м. Львові знаходиться на 4 поверсі зазначеного будинку та складалася із двох житлових кімнат площами 30,8 кв.м. та 26,4 кв.м. (позначених у поверховому плані номерами 9-1 та 9-2), суміщеного санвузла 9-4 площею 4,9 кв.м., кухні 9-5 площею 9,3 кв.м., балконів площами 0,7 кв.м. та 1,0 кв.м.; коридор І площею 8,2 кв.м. - у спільному користуванні із квартирою №9а (а.с. 17).

ОСОБА_7 №8 від 10.01.2013 р., складеного Львівським комунальним підприємством «Цитадель-Центр» Відділу житлового господарства Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (а.с. 7), Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №000348 від 30.01.2014 року, складеного уповноваженою особою Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради (а.с. 9), Постанови Адміністративної комісії при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради №16 від 13.02.2014 року (а.с. 10), ОСОБА_8 обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 від 16.09.2015 р., складеного ЛКП «Цитадель-Центр» (а.с. 11), Листа-попередження від 21.09.2015 р. №920 вих, надісланого ЛКП «Цитадель-Центр» гр. ОСОБА_4 АДРЕСА_1 (а.с. 12), Листа-попередження від 29.10.2015 р. №1051 вих, надісланого ЛКП «Цитадель-Центр» гр. ОСОБА_4 АДРЕСА_1 (а.с. 15), ОСОБА_8 від 02.11.2015 р., складеного ЛКП «Цитадель-Центр» (а.с. 16), та копії поверхового плану будівлі літ. А-4 по вул. Рилєєва, будинок №12, посвідченої ЛКП «Цитадель-Центр» 2.11.12 р. (а.с. 18), - вбачається, що наймачем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 влаштовано гіпсокартонну перегородку із дверним отворому житловій кімнаті 9-1, закладено існуючий та пробито новий дверний отвір між кімнатами 9-1 та 9-2, зняті дві кахельні пічки в кімнатах 9-1 та 9-2.

Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 24.09.2015 року №409 «Про відновлення приміщень житлових кімнат та двох кахельних пічок» затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району від 22.09.2015 року (протокол №36 від 22.09.2015 р. §5) /п. 1/ та зобовязано гр. ОСОБА_4 - наймача квартири №9 на вул. Рилєєва, 12 за власні кошти відновити приміщення житлових кімнат (в поверховому плані під літ. 9-1 пл. 30,8 кв.м, літ. 9-2 пл. 26,4 кв.м.) та дві кахельні пічки в зазначених кімнатах /п. 2/ (а.с. 13-14).

Разом із тим, судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2005 року у справі №2-1/2005 за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Галицької районної адміністрації, Залізничної районної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5 про переобладнання та перепланування жилого приміщення та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково. Зобов'язано Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради переобладнати комунальну квартиру №9 у будинку по вул. Рилєєва, 12у м. Львові відповідно до проектних пропозицій, затверджених рішенням міжвідомчої комісії Галицького району м. Львова та розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради№1402 від 05.12.2003 року, згідно з якими: позивачевіДмитрик В.П., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 належатиме двохкімнатна квартира з однієї кімнати площею 30,60 кв.м. та кімнати 18,70 кв.м., кухні 9 кв.м., тамбуру 0,9 кв.м. з комунальними вигодами; відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5 належатиме квартира, яка складається здвох кімнат жилою площею 31,00 кв.м. та 26,50 кв.м., кухні 9 кв.м., тамбуру 2,0 кв.м. з комунальними вигодами. Зобов'язати Галицьку районну адміністрацію укласти із сторонами договори найму. Зобовязати позивачів за власні кошти встановити перегородку в кухні, замурувати дверні отвори: з приміщення 9п-6 в 9-1, з 9-2 (приміщення 9а-2 згідно поверхового плану, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на листопад 2011) у 9-9 (приміщення 9-1 згідно вказаного поверхового плану), а також з коридору у ванну 9-7. Рішення набрало законної сили. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2006 року роз'яснено вказане рішення, зокрема, що перепланування квартири здійснюється за рахунок позивачів; Галицька районна адміністрація повинна укласти договір найму з позивачами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на квартиру, яка складається з двох жилих кімнат, одна кімната площею 30,6 кв.м. та кімнати 18,7 кв.м., кухні 9 кв.м., тамбуру 0,9 кв.м. з комунальними вигодами, з відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5 квартири, яка складається з двох кімнат житловою площею 31,00 кв.м. та 26,5 кв.м., кухні 9,00 кв.м., тамбура 2,0 кв.м. з комунальними вигодами. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30.09.2010 року ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 06.12.2006 року залишена без змін. На виконання зазначеного судового рішення від 28.10.2005 року Залізничним районним судом м. Львова 06.03.2008 року було видано виконавчий лист №2-1/2005. У мотивувальній частині ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2014 року у справі №2-1/05, якою відмовлено в задоволенні заяви заступника начальника відділу ПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_8 про роз'яснення рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2005 року у справі №2-1/2005, - встановлено, що у відділі ПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області перебував на примусовому виконанні виконавчий лист №2-1/2005, виданий 06.03.2008 Залізничним районним судом м. Львова про зобов'язання Галицької районної адміністрації переобладнати комунальну квартиру відповідно до проектних пропозицій, затверджених рішенням міжвідомчої комісії Галицького району м. Львова та розпорядженням Галицької адміністрації №1402 від 05.12.2003 р.; при цьому, при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа боржником (районною адміністрацією) зазначалося ряд причин, які перешкоджали його виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Додатком 10 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року визначено, що квартира - сукупність житлових та допоміжних приміщень, які мають окремий вихід на сходову клітку, коридор або в двір;тамбур - прохідний простір між дверима, що слугує для захисту від проникнення холодного повітря, атмосферних опадів, пилу, диму і запахів при вході до будинку, у сходову клітку чи інші приміщення;передпокій - приміщення, яке має безпосередній вихід на сходову клітку, коридор загального користування, тамбур тощо.

Згідно із Додатком Б (обовязковим) Державних будівельних норм України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення. ДБН В.2.2-15-2005, затверджених наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 18.05.2005 року №80 та котрим надано чинності наказом Держбуду України від 28.09.2005 року №175, квартира - комплекс взаємопов'язаних приміщень, використовуваних для проживання однієї сім'ї різного чисельного складу або однієї людини, який включає (як мінімум): житлову (житлові) кімнату, кухню, ванну кімнату (душову), вбиральню (або суміщений санвузол), передпокій, комору чи вбудовану шафу.

Додатком 11 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна визначено, що перегородка - вертикальна внутрішня захисна конструкція, що розділяє суміжні приміщення в будинку. Перегородки бувають: панельні та штучні, монолітні та збірно-розбірні, суцільні та з прорізами, у т. ч. які не доходять до стелі; конструктивно несучі та не несучі; стаціонарні (положення яких незмінні); розсувні.Перегородки зводяться з гіпсових, гіпсокартонних (збірно-розбірних), гіпсошлакобетонних, цементно-шлакових, фібролітових і керамічних плит, а також з цегли і дерева.

Як про те зазначено підп. 8.4 п. 8 вимог до обємно-планувальних рішень Державних будівельних норм України. Реконструкція, ремонт, реставрація обєктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт. ДБН В.3.2-2-2009, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.07.2009 №295, розташовані на одному поверсі суміжні квартири (дві і більше) при реконструкції можуть бути перетворені в суміжно-ізольовані квартири для родин, що складаються з декількох поколінь.

«Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків; переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Суд враховує, що нормативними правовими актами визначено поняття переобладнання об'єктів, які не належать до самочинного будівництва і відповідно не вимагають дозволу на його проведення. Так, згідно з п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. №127 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582/5773), не є самочинним будівництвом, зокрема: для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу або влаштування перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень;влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; влаштування перегородок в підсобних приміщеннях; демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор;демонтування камінів, грубок, печей (без перекривання вентиляційних шахт, димоходів);зменшення площ за рахунок утеплення, оздоблення стін;перестановка інженерного та сантехнічного обладнання в межах призначених приміщень.

Відповідно до норм ст. 100 ЖК України (ЖК Української РСР),виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

При цьому, на переконання суду, здійснені відповідачами роботи із перепланування приміщень квартири відповідають визначеним ч. 1 ст. 100 ЖК України і п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. №127, та не суперечать вимогам ч. 2 ст. 100 ЖК України, оскільки зазначене перепланування та влаштування тамбура для квартири №9 були визначені рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2005 року (справа №2-1/2005), котре набрало законної сили.

Згідно із п. 1.3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, така діє на всій території України для здійснення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна всіх форм власності. Відповідно до п. 1.4 зазначеної Інструкції, технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна проводиться суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали кваліфікаційний сертифікат відповідно до ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» та постанови Кабінету ОСОБА_14 України від 23.05.2011 року №554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури» (далі - виконавці). На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2 - 8, 18), які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

П. 3.2 Інструкції визначено порядок проведення обмірювальних робіт. Зокрема, зазначено, що обмір приміщень слід здійснювати від оздоблених поверхонь стін та перегородок.Внутрішній обмір приміщень здійснюється (з точністю до 1 см) по всьому периметру за розмірами, виміряними між опорядженими поверхнями стін і перегородок на висоті 1,10 - 1,30 м від підлоги (без врахуванням плінтусів), з одночасним обміром дверей, печей, виступів та інших елементів з дотриманням таких обов'язкових правил: б) обмір печей здійснюють за їх горизонтальним перетином; ґ) усі виступи печей, димарів, вентиляційних коробів, стін, перегородок, ніш тощо, розміром понад 10 см, підлягають обміру та нанесенню на ескіз.

П. 11 Інструкції визначено порядок унесення поточних змін до інвентаризаційних документів. Зокрема, в разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, суб'єкти господарювання вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника.Зняття копій з інвентаризаційних матеріалів, а також різного роду вибірки та виписки з них, обробка безпосередньо працівниками інших установ та організацій, а також приватними особами не дозволяється, всі ці роботи виконує лише працівник суб'єкта господарювання.

Зазначеними в Інструкції субєктами є бюро технічної інвентаризації й, зокрема, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр» та Галицька районна адміністрація ЛМР такими повноваженнями й функціями не наділені.

Беручи до уваги наведене, суд уважає за необхідне зазначити, що позивачем не представлено матеріалів технічної інвентаризації щодо характеру зміни площ, кількості чи складу приміщень у квартирі АДРЕСА_3, виготовлених/складених бюро технічної інвентаризації чи іншими суб'єктами господарювання, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, котрі пройшли професійну атестацію у Мінрегіоні України та отримали відповідний кваліфікаційний сертифікат, себто, не представлено суду належних та допустимих доказів істотних у справі обставин.

Разом із тим, позивачем не представлено жодних доказів про те, що здійснені відповідачами перепланування приміщень призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, погіршують умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Ч. 3 ст. 17 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» від 13.07.1978 року №3600-ІХ (далі - Закон УРСР №3600) було визначено, що переліки пам'яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) ОСОБА_14 народних депутатів.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської обласної ОСОБА_14 народних депутатів від 26.02.1980 року №130 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають визначну наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність» було погоджено перелік споруд Львівської області, що мають визначну наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність, рекомендованих Держбудом УРСР для включення в списки памяток архітектури УРСР, що охороняються державою, і вирішено просити ОСОБА_14 УРСР затвердити ці списки згідно з додатком. При цьому, будинок по вул. Рилєєва, 12 було включено до вказаного додатку.

Статтею 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року №1805-ІІІ (далі - Закон №1805) визначено, що об'єкти культурної спадщини незалежно форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення пам'ятки до Реєстру за категоріями національного та місцевого значення. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом ОСОБА_14 України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам'ятки.

Таким чином, об'єкт нерухомого майна набуває правового статусу пам'ятки із занесенням до Реєстру.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №1805 передбачено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону УРСР №3600, визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Постановою Кабінету ОСОБА_14 України від 27.12.2001 року №1760, прийнятою на виконання Закону №1805, затверджено Порядок визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Реєстру.

16.12.2004 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про охорону культурної спадщини» №2245-ІV (далі - Закон №2245), відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень якого об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону УРСР №3600, до вирішення питання про їх включення (виключення) до Реєстру вважаються пам'ятками відповідно національного чи місцевого значення. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №2245 Кабінет ОСОБА_14 України був зобов'язаний протягом шести місяців з дня опублікування цього Закону внести на розгляд Верховної ОСОБА_14 України пропозиції про приведення Законів України у відповідність із цим Законом та забезпечити прийняття нормативно-правових актів, спрямованих на його виконання. Упродовж шестимісячного строку, визначеного Законом №2245, Кабінет ОСОБА_14 України не подав на розгляд Верховної ОСОБА_14 України законопроектів (пропозицій) про приведення законів України у відповідність із зазначеними Законами щодо включення чи невключення об'єктів до списків (переліків) пам'яток історії та культури згідно із Законом УРСР №3600 і до Реєстру нерухомих пам'яток України.

Разом із тим, у листі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 20.11.2014 р. № 04/3160 04-2630 зазначено, що будинок по вул. Рилєєва, 12 належить до памяток архітектури згідно з Рішенням Львівського облвиконкому №130 від 26.02.1980 р. (а.с. 44).

Конвенцією про охорону архітектурної спадщини Європи (підписана 03.10.1985 р.; набрала чинності 01.12.1987 р.; підписана від імені України 25.11.2005 р.; ратифікована 20.09.2006 р.; набрала чинності 01.04.2007 р.) визначено архітектурну спадщину, обєкти спадщини, що підлягають охороні, заходи та правові процедури охорони. Для цілей цієї Конвенції вираз "архітектурна спадщина" включає такі нерухомі об'єкти: 1. пам'ятки: усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення;… (ст. 1). Відповідно до Конвенції, Кожна Сторона зобов'язуєтьсязаохочувати приватну ініціативу, спрямовану на підтримання в належному стані і реставрацію архітектурної спадщини (ст. 6). Кожна Сторона зобов'язується прийняти комплексну політику збереження архітектурної спадщини, яказаохочує програми реставрації та підтримання в належному стані архітектурної спадщини (ст. 10). Приділяючи належну увагу архітектурному та історичному характеру спадщини, кожна Сторона зобов'язується сприяти: - використанню об'єктів архітектурної спадщини, що охороняються, із врахуванням потреб сучасного життя; - пристосуванню, коли це можливо, старовинних будівель для нового використання (ст. 11).

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувачзобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Відповідно до вимог ст. 39 цього Закону, власник пам'ятки або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління нею, забезпечує збереження, утримання в належному стані, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію та ремонт пам'ятки за власні кошти, якщо інше не передбачено відповідним договором або законом.

Законом України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що: - культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини; - об'єкт культурної спадщини- визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; - нерухомий об'єкт культурної спадщини- об'єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам'ятка культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України; - охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини; - предмет охорони об'єкта культурної спадщини - характерна властивість об'єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність, на підставі якої цей об'єкт визнається пам'яткою;- пристосування - сукупність науково-дослідних, проектних, вишукувальних і виробничих робіт щодо створення умов для сучасного використання об'єкта культурної спадщини без зміни притаманних йому властивостей, які є предметом охорони об'єкта культурної спадщини, в тому числі реставрація елементів, які становлять історико-культурну цінність; - ремонт - сукупність проектних, вишукувальних і виробничих робіт, спрямованих на покращення технічного стану та підтримання в експлуатаційному стані об'єкта культурної спадщини без зміни властивостей, які є предметом охорони об'єкта культурної спадщини(ст. 1).У класифікації обєктів культурної спадщини за видами виділено об'єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів (ст. 2).

Додатком Б (обовязковим)Державних будівельних норм України. Склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження науково-проектної документації для реставрації обєктів нерухомої культурної спадщини. ДБН А.2.2-6-2008, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 23.06.2008 р. №262 визначено, що автентичність- це ознака (характеристика) пам'ятки, що полягає в достовірності її задуму, проектування, спорудження і застосованих вихідних матеріалів (субстанції) та технологій і дозволяє розглядати даний об'єкт як документ історії та твір архітектурного мистецтва і як оригінал; істотні модифікації і доповнення, набуті пам'яткою протягом історичного розвитку, можуть розглядатися як складова частина автентичності (відповідного історичного періоду).

У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не представлено жодних доказів (не представлено паспорта обєкта /памятки/ культурної спадщини із доданими графічними матеріалами й фотофіксацією, облікової картки обєкта /памятки/ культурної спадщини, опису культурних цінностей, що знаходяться в памятці архітектури, акту технічного стану памятки) тієї обставини, що архітектурні елементи квартири (столярка дверних заповнень, печі), змінені в результаті здійснених відповідачами перепланувань, становили предмет охорони (входили до предмета охорони) обєкта культурної спадщини - памятки архітектури будинку №12 по вулиці Рилєєва у м. Львові.

На підставі встановлених обставин суд приходить до висновку, що архітектурні перетворення, здійснені відповідачами у межах внутрішнього простору приміщень квартири, - не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - не суперечать нормам захисту традиційного історичного середовища міста і не порушують памяткоохоронних норм і правил, - не призвели й не призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту. Відтак, здійснення таких перетворень не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання, а після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

За вказаних обставин, суд вважає незаконним розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 24.09.2015 року №409 «Про відновлення приміщень житлових кімнат та двох кахельних пічок», оскільки таке порушує охоронювані законом права та інтереси відповідачівПомінової І.М. і ОСОБА_5 та не узгоджується з вимогами чинного законодавства.

Відтак, зясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказамта поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, тому підстав для задоволення позову не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16, 57-61, 169, 208, 209-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові Галицької районної адміністрації Львівської міської ради доПомінової ОСОБА_15, ОСОБА_5, за участю третіх осіб - Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Львівської міської ради, про зобовязання до вчинення дій - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Городецька