АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/556/15-ц Номер провадження 22-ц/786/663/16Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Бондаревської С.М.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Богодарівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, ОСОБА_4, треті особи відділ Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області, державне підприємство «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», приватне підприємство «Чорнухинський центр земельного кадастру» про визнання недійсними державних актів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок по вул. Шевченко, 45 в с.Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області.

24.04.2015 р. відділ Держгеокадастру відмовив їй у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що в межах земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати, знаходяться інші земельні ділянки або її частини, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами №:01:0010154 та :01:0010157, які належать відповідачу ОСОБА_4

Вважає, що державні акти на право власності на земельні ділянки серій ЯК №652827 та ЯК №652821, видані ОСОБА_4 були складені з помилками, оскільки межі земельних ділянок відповідача частково накладаються на межі її земельної ділянки, що порушує права позивача. З огляду на зазначене, посилаючись на те, що існуючі накладення унеможливлюють виготовлення документів про право власності на земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номеру, а також на п.п.3,4,5,10 ч.2 ст.16 ЦК України, ч.5 ст.116, ч.2 ст.152, п.п. б, г, д ч.3 ст.152, ч.1 ст.155, ч.2 ст.158 ЗК України, п.п.1, 2, 4, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р., просила визнати недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки серій ЯК №652827 від 19.08.2010 р. та ЯК №652821 від 19.08.2010 р., видані відповідачу.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що рішення суду першої постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченко, 45 в с. Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області, що підтверджується рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25.04.2014 року (а.с.94).

Рішенням Богодарівської сільської ради Полтавської області 35 сесії 4-го скликання від 18.03.2015 р. «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована по вул. Шевченка, 45 в с. Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області, орієнтовною площею 0,06 га (згідно з записами облікових документів Богодарівської сільської ради) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18).

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 виготовлено технічну документацію на встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку Богодарівської сільської ради, площею 0,11 га, розташованої по вул. Шевченка, 45 в с. Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11-33).

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Чорнухинському районі №РВ-015 від 24.04.2015 р. ОСОБА_2 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачалось зареєструвати, іншої земельні ділянки або її частини, та рекомендовано звернутися з заявою про реєстрацію земельної ділянки до відділу після усунення помилки у координатах поворотних точок меж земельних ділянок з кадастровим номером :01:001:0154 та кадастровим номером :01:001:0157 (а.с.34).

Рішеннями Богодарівської сільської ради 25 сесії 3-го скликання від 19.11.2009 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку» та 13 сесії 3-го скликання від 13.01.2010 р. «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам» ОСОБА_4 надані дозволи на виготовлення технічної документації з землеустрою, її затверджено та передано останньому у приватну власність із земель сільської ради земельну ділянку в с.Богодарівка, загальною площею 0,6629 га, в тому числі рілля - 0,6629 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.61, 66).

Рішеннями Богодарівської сільської ради 25 сесії 3-го скликання від 19.11.2009 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку» та 13 сесії 3-го скликання від 13.01.2010 р. «Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок громадянам» ОСОБА_4 надані дозволи на виготовлення технічної документації з землеустрою, її затверджено та передано останньому у приватну власність із земель сільської ради земельну ділянку в с.Богодарівка, загальною площею 0,1664 га, в тому числі: збудовані землі - 0,1664 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.74, 79).

Технічні документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на зазначені земельні ділянки були погоджені відділом Держкомзему у Чорнухинському районі (а.с.67, 80).

На підставі вищевказаних рішень Богодарівської сільської ради, ОСОБА_4 у 2010 році отримав державні акти на право власності на вказані земельні ділянки.

Статтею 12 ЗК України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, що уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з правовими позиціями, викладених у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Позовні вимоги про визнання недійсними рішень Богодарівської сільської ради, на підставі яких ОСОБА_4 отримав спірні державні акти на земельні ділянки позивачем не заявлялися.

Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції норми законодавства, виходив з того, що права позивача рішеннями сільської ради від 2009 та 2010 року, державними актами від 2010 року, які були видані на ім'я відповідача ОСОБА_4 не могли бути порушені, оскільки ОСОБА_2 набула у власність житловий будинок по вул. Шевченка, 45 у 2014 році, що підтверджується матеріалами справи. Також доказів про те, що рішеннями Богодарівської сільської ради надавався дозвіл на розробку проекту землеустрою земельних ділянок, які в послідуючому були передані безоплатно у власність відповідачу ОСОБА_4, частково перебували у постійному землекористуванні попереднього власника будинку по вул. Шевченка, 45 в с.Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області, суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає його вірним та обґрунтованим.

Поряд з цим вірним є висновок суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про існування накладення саме земельних ділянок, яка належить ОСОБА_4, на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 Зокрема, немає висновку спеціаліста про накладення земельних ділянок, площу накладення, конфігурацію накладення, висновок земельно - технічної експертизи, тощо.

Відповідно до рішення Богодарівської сільської ради Полтавської області від 18.03.2015 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована по вул. Шевченка, 45 в с. Богодарівка Чорнухинського району Полтавської області, орієнтовною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а не 0,11 га, як було виготовлено технічну документацію.

Більше того, позивачем вимоги щодо відновлення меж між суміжними земельними ділянками, зобовязання встановити межу та відновити межові знаки не заявлялись.

Відповідно ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім цього, судом вірно не взято до уваги припущення представника відділу Держгеокадастру про те, що технічні документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право відповідача ОСОБА_4 на земельні ділянки відповідачу, може бути складена Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з помилками, внаслідок яких межі були встановлені невірно, оскільки що акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_4 не підписані суміжними землекористувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, так як в силу ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Рішення Богодарівської сільської ради сільської ради з цих підстав щодо невідповідності технічної документації із землеустрою вимогам земельного законодавства позивачем не оспорювались.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Оскільки позивачем заявлені позовні вимоги не доведені, тому судова колегія вважає, що місцевий суд обгрунтовано відмовив в їх задоволенні.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не підтверджують належними доказами їх неправомірність та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, тому підстав для скасування рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_7 /підпис/ ОСОБА_8

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: