Справа № 640/2612/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2016 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства з питань проводження з відходами як вторинною сировиною,-

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 49273,60 грн., суми середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 45906,21 грн., суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 669,70 грн. з Державного підприємства з питань проводження з відходами як вторинною сировиною.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п.12постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР ( 108/95-ВР ) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III ( 2050-14 ) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Оскільки в поданій заяві заявник крім нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 49273,60 грн., суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 669,70 грн. бажає стягнути з боржника середній заробіток за час затримки виплат заробітної плати у сумі 45906,21 грн. така вимога підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження оскільки факт необхідність додаткових виплат потребує доведенню так само як потребує доведенню причинний зв»язок між порушенням строків виплат заробітної плати та зазначеними виплатами.

Крім того, до поданої заяви не додано документ, що вказує на розмір компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо, а додано лише розрахунок зроблений заявником самостійно. У зв"язку з цим, сума компенсації є не підтвердженою та потребує доказуванню.

Оскільки, згідно наданих документів вбачається спір про право, а саме щодо стягнення середнього заробітку за час затримку виплати заробітної плати та суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати , суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 96, 100 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 49273,60 грн., суми середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 45906,21 грн., суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 669,70 грн. з Державного підприємства з питань проводження з відходами як вторинною сировиною.

Розяснити ОСОБА_1 , що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала в частині відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу може бути оскаржена, через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бородіна Н.М.