АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 757/8524/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Батрин О.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1832/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючої судді Музичко С.Г.,

суддів Саліхова В.В., Шкоріної О.І.,

при секретарі Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2015 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 27 175,77 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в обґрунтування своїх вимог позивач не надав суду належних та допустимих доказів, не довів суду їх переконливість, а також не довів обставини, на які посилався як на підстави своїх вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.09.2012 року позивач працював на посаді генерального директора ПАТ «КиївЗНДІЕП».

05 серпня 2014 року наказом Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розпитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсманом В.Б. позивача відсторонено від виконання обов'язків з 7 серпня 2014 року (а.с. 16-17).

Наказом Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 10 вересня 2014 року розірвано контракт від 31.10.2012 року № 27, укладений між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та ОСОБА_2

Наказом № 391 К/ОС від 10.09.2014 року позивача звільнено із займаної посади генерального директора з 12.09.2014 року на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України. (а.с.18)

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.04.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання наказу № 391 К/ОС від 10.09.2014 року про звільнення не законним відмовлено.

Враховуючи вище викладене, доводи позивача про невиплачену заробітну плату, починаючи з вересня 2014 року в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, спростовуються рішенням суду, що вступило в законну силу.

Як встановлено судом Наказом № 60 к від 22.07.2014 року всіх працівників з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року переведено на режим роботи неповної зайнятості один день на місяць, робочим днем вважати перше число місяця. (а.с. 41) Вказана обставина виключає наявність заборгованості по заробітній платі позивача з вересня 2014 року, відтак посилання апелянта на довідку з ПечерськоїДНІ ГУ ДФС у м. Києві від 10.04.2015 та індивідуальні відомості про застраховану особу необгрунтовані.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених наявними у матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції доказами, та виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року не встановлено, а тому воно підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді