Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 2-1460/2001 Головуючий у 1-й інстанції: Куценко М.О.
Провадження № 22-ц/778/557/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року у справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4, погодженим з заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_5, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року державний виконавець ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Кулбаєва Ю.Г. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

У поданні зазначала, що у ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1460, виданий 03.09.2001 року Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку боржника щомісячно.

Боржник аліменти не сплачує, рішення суду не виконує, до відділу не з'являється, вимоги державного виконавця ігнорує.

Посилаючись на вищевказані обставини, державний виконавець ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області просила суд обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань за виконавчим листом № 2-1460, виданим 03.09.2001 року Енергодарським міським судом Запорізької області.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом заборони перетину кордону України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом № 2-1460, виданим 03.09.2001 року Енергодарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку боржника щомісячно.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд визнав достатніми докази того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, зазначивши, що з метою повного та своєчасного забезпечення виконання аліментних зобовязань та запобіганню подальшому ухиленню від їх виконання вважає за доцільне задовольнити подання.

З висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У звязку з тим, що особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається саме на державного виконавця, як особу, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена. Вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, подання державного виконавця разом із заявою останньої про розгляд справи за її відсутністю надійшло до Енергодарського міського суду Запорізької області 22.12.2014р. (а.с. 10, 17).

Вказане подання було розглянуто 23.12.2014 року без участі державного виконавця (а.с. 18, 19).

У матеріалах подання відсутня достатня інформація щодо обставин виконання судового рішення. Так, відсутні відомості про те, що державний виконавець одержала від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідну для проведення виконавчих дій інформацію, зокрема, про види доходу боржника та про майно ОСОБА_3, на які можна звернути стягнення.

Додані до матеріалів відповіді на вимогу ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області з Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області від 23.09.2013р., на запит начальника ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області з ВДАІ в м. Енергодарі ГУМВС України в Запорізької області від 20.09.2013р., на вимогу в.о. начальника ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області з Енергодарського міського центру зайнятості від 03.10.2013р. не містять даних, що державним виконавцем направлялися запити стосовно саме боржника ОСОБА_3 (а.с. 12, 13). Так, у вказаних відповідях міститься інформація стосовно інших осіб, а зазначення у відповідях «по решті осіб інформація відсутня», «за іншими транспортні засоби не зареєстровано», «інші особи по наданому переліку не перебувають на обліку по безробіттю в Енергодарському міському центрі зайнятості станом на 01.10.2013р.» не дають підстави для висновку що державним виконавцем було вжито заходи по отриманню необхідної для проведення виконавчих дій інформації стосовно ОСОБА_3

При розгляді подання судом не були витребувані для огляду і матеріали виконавчого провадження, хоча у разі відсутності в матеріалах подання достатньої інформації щодо обставин виконання судового рішення, витребування матеріалів виконавчого провадження є доцільним.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання судового рішення, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання є передчасним.

За вказаних обставин ухвала суду від 23 грудня 2014 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням визначеного ст. 377-1 ЦПК України порядку його вирішення, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року по цій справі скасувати, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: