Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/1433/15-ц

Провадження №2/547/57/16

28 березня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель» про визнання договорів оренди землі поновленими на той самий строк і на тих самих умовах; визнання додаткових угод про поновлення договорів оренди землі укладеними; визнання недійсними договорів оренди землі, скасування державної реєстрації договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» звернулося до районного суду з цим позовом та зазначало, що 15 липня 2010 року було зареєстровано(укладено) договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є , та чоловіком відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4, який згодом 30 січня 2013 року помер. Правонаступником прав і обовязків по вказаному договору оренди є ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Окрім того 15 липня 2010 року укладено такий же договір між товариством та ОСОБА_3.

Відповідно до чинного на час укладання договорів та їх державної реєстрації законодавства пятирічний строк дії договорів закінчувався 15 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаних договорів та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договорів оренди на новий строк та 13 червня 2015 року направило власнику земельних ділянки ОСОБА_3 листи-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проекти додаткових угод.

На вказані листи-повідомлення відповідачка ОСОБА_3 у строки, зазначені в ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповіді не надала.

Пізніше позивачеві стало відомо, що ОСОБА_3 16 липня 2015 року та 23 липня 2015 року уклала нові договори оренди землі з Фермерським господарством «Журавель», які були зареєстровані в день їх укладання.

Вважаючи порушеним своє переважне право на продовження дії договорів оренди землі, позивач просив постановити рішення про визнання договорів оренди землі між ним та ОСОБА_5, а також між товариством та ОСОБА_3 поновленими на той самий строк та на тих самих умовах, про визнання додаткових угод до договорів оренди землі про поновлення договорів оренди землі укладеними. Позивач також просив визнати недійсними укладені 16 та 23 липня 2015 року договори оренди між ФГ «Журавель» і відповідачкою ОСОБА_3, та скасувати їх державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що товариство добросовісно виконувало умови договорів оренди, тому скористалося своїм правом на продовження договорів оренди на новий строк. При цьому запропонувало відповідачеві ОСОБА_3 ще кращі умови, ніж у попередніх договорах. Вони завчасно направили відповідачці листи-повідомлення та проекти додаткової угоди до договору, але ОСОБА_3 не відповіла на їх пропозицію та уклала нові договори з фермерським господарством «Журавель». Представник позивача пояснив також, що товариство виконало всі вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо повідомлення про свої наміри скористатися переважним правом на продовження договору оренди та направлення проекту додаткової угоди, а відповідачка не виконала вимог закону не надала відповіді товариству про свою згоду чи незгоду на продовження договорів оренди. Після закінчення строку дії договору оренди товариство продовжує користуватися земельними ділянками відповідачки, тому є підстави вважати договори оренди поновленими відповідно до приписів частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_2 позов товариства не визнала та пояснила, що договори оренди землі з позивачем були укладені ще в квітні 2008 року строком на 5 років, тому ОСОБА_3 вважає, що строк його дії обох договорів скінчився ще у 2013 році. Тоді договори не були переукладені. Позивач продовжував користуватися земельними ділянками до 2015 року. У 2015 році позивач повинен був повідомити відповідачку про наміри поновити договори оренди до спливу строку договору, але не пізніше ніж за місяць. ОСОБА_3 отримала листи-повідомлення лише 23 червня 2015 року, тобто за 22 дні до закінчення строку договору, а не за 30 днів, як передбачено п.8 Договору, тому відповіді не надала та уклала нові договори з фермерським господарством. Товариство не виконало умов, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

ОСОБА_2, як представник Фермерського господарства «Журавель», позов не визнала та пояснила, що фермерське господарство ніяким чином не порушило прав позивача. Товариство не уклало додаткових угод з ОСОБА_3О, тому вона мала право на укладання нових договорів з фермерським господарством.

Представник третьої особи Семенівського районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання не зявився, керівник установи звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Свого ставлення до заявленого позову управління не виказало.

За згодою учасників провадження судом ухвалено рішення про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів ОСОБА_3 та фермерського господарства, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, у 2008 році чоловік відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі терміном на 5 років.

Вказаний договір зареєстровано в Семенівському райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» Полтавської області 15 липня 2010 року (а.с. 7-9).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що орендодавець ОСОБА_5 помер у 2013 році, а спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_3. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21 березня 2014 року.

Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 40 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 11 квітня 2008 року також уклала договір оренди своєї земельної ділянки площею 1,82 га з товариством «Семаль» терміном на 5 років. Вказаний договір був зареєстрований також 15 липня 2010 року (а.с.10-12).

Укладений відповідачкою договір оренди аналогічний із договором оренди, укладеним її чоловіком.

13 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №329 та за №334 на адресу відповідачки ОСОБА_3 направило листи повідомлення про намір товариства продовжити договори оренди землі на новий строк та додало до листів проекти додаткових угод до договорів оренди землі (а.с.15-18).

Згідно з картками про вручення поштового відправлення (а.с. 13-14) відповідачка ОСОБА_3 отримала листи-повідомлення та проекти угод 23 червня 2015 року, тобто менше ніж за 30 днів, передбачених п.8 Договору.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не надала позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договори оренди та 16 липня і 23 липня 2015 року уклала нові договори оренди земельних ділянок за №22 та №23 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію яких здійснено, відповідно, 16 та 23 липня 2015 року реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідними витягами із державного реєстру (а.с. 28,29).

Вирішуючи спір, та відмовляючи позивачеві в позові, суд виходив з такого.

Правила поновлення договору оренди землі виписано в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-пятої вказаної статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави вважати, що орендар має переважне перед іншими право на поновлення договору оренди землі за умови встановлення таких юридичних фактів: орендар належним чином виконував обовязки по договору; орендар до закінчення строку дії договору, але не пізніше як за місяць до настання цього строку, повідомив орендодавця про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Встановлено, що договори оренди землі між сторонами укладено: один 11 квітня 2008 року, а інший у 2008 році без зазначення дати , а їх державну реєстрацію здійснено лише 15 липня 2010 року, тобто саме від цієї дати вони набрали сили та закінчувалися лише 15 липня 2015 року.

Про набрання чинності договорами оренди землі з часу їх державної реєстрації йдеться, зокрема, в п.43 самих договорів оренди.

Повертаючись до процедури поновлення договору оренди землі, виписаної в ст. 33 Закону України « Про оренду землі», суд звертає увагу на обовязок орендаря повідомити про свої наміри орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць, тобто про пропозицію поновлення договору оренди та умови поновленого договору орендодавець повинен дізнатися не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору.

На користь такого висновку в ч.5 ст. 33 Закону зазначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, тобто законодавець гарантує орендодавцеві не менше місяця для прийняття рішення.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору має значення не час направлення орендарем листа-повідомлення та додаткової угоди, а час отримання цих документів орендодавцем.

Встановлено, що товариство направило відповідачці ОСОБА_3 листи-повідомлення та проекти додаткових угод поштою 13 червня 2015 року , які відповідачем отримані 23 червня 2015 року, тобто за 22 дні до закінчення строку дії договорів, а не за 30 днів, як передбачено законом та Договорами.

Суд вважає, опираючись на аналіз положень ст.33 Закону «Про оренду землі», що сторони договору всі юридично значимі дії, передбачені цією статтею, повинні вчинити до закінчення строку дії договору, а тому неправильно було б вимагати від орендодавця надавати відповідь орендарю поза межами строку дії договору.

Суд не сприймає пояснення представника позивача про те, що товариство виконало вимогу закону та вчасно направило відповідачці свої пропозиції, а саме 13 червня 2015 року. При цьому суд зауважує, що вирішальне значення має не час направлення документів відповідачці ОСОБА_3О.( здача їх на пошту), а час їх отримання, який до закінчення строку дії договорів становив менше одного місяця.

Таким чином товариство не виконало приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договорів оренди, тому визнавати поновленими договори оренди землі та визнавати додаткові угоди про поновлення договорів оренди укладеними немає законних підстав.

Позивачем також ставиться питання про визнання недійсними договорів оренди землі від 16 та 23 липня 2015 року між ОСОБА_3 і фермерським господарством «Журавель» та скасування рішення про їх державну реєстрацію з підстав недотримання процедури поновлення договорів оренди землі відповідачкою ОСОБА_3

Оскільки суд не знайшов підстав для визнання договорів оренди землі між позивачем та відповідачем поновленими, підстав для визнання недійсними нових договору між ОСОБА_3 та ФГ «Журавель» не вбачається, як і підстав для скасування рішення про їх державну реєстрацію. При цьому суд виходить з того, що позивачем, як на підставу визнання нових договорів оренди недійсними, вказано порушення його переважного права на поновлення договорів.

Отже суд приходить до висновку, що саме позивачем порушено виписану в Законі і Договорах процедуру поновлення дії договорів, тому в задоволенні всіх чотирьох позовних вимог товариству слід відмовити.

В позові також йшлося про те, що товариство продовжує відкрито користуватися земельними ділянками відповідачки ОСОБА_3 після закінчення строку дії договорів оренди, що є підставою вважати договори поновленими на такий же строк і на тих же умовах.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дійсно передбачено ще одну умову поновлення договору оренди землі, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення поновлення договору оренди землі.

Суд вважає, що такий спосіб поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже той факт, що ТОВ «Семаль» і тепер використовує земельні ділянки відповідача для своїх потреб не є підставою для поновлення договорів оренди землі, оскільки між сторонами вирішується спір про виконання приписів частин 1-5 статті 33 Закону і цей спір вирішено не на користь позивача.

Суд не може погодитися з твердженням позивача про те, що після закінчення строку дії договору товариство відкрито і законно користується земельними ділянкам, тому є підстави визнавати договори оренди землі поновленими. При цьому суд виходить з того, що з 16 та 23 липня 2015 року вступили у силу нові договори оренди землі, укладений між відповідачами. За таких обставин товариство не можна вважати законним користувачем земельної ділянки в розумінні ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Суд також вважає, що визнавати договір оренди землі поновленим на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можна лише у разі, коли сторони договору до закінчення терміну його дії ніяким чином не виказували свого ставлення та не вчиняли ніяких дій щодо поновлення терміну дії договору, а після закінчення строку дії договору одна сторона продовжує користуватися земельною ділянкою , а інша протягом місяця не направила листа-заперечення.

Отже визнавати договір оренди землі поновленим з мотивів, передбачених ч.6 ст. 33 Закону «Про оренду землі», теж немає підстав.

Керуючись ст. ст. 3,10,11, 16, 212-214 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,

Р І Ш И В :

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель» про визнання договорів оренди землі поновленими на той самий строк і на тих самих умовах; визнання додаткових угод про поновлення договорів оренди землі укладеними; визнання недійсними договорів оренди землі; скасування державної реєстрації договорів оренди землі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2016 року.