24.10.2016 Провадження № 2/311/1279/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.107-126 Цивільного процесуального кодексу України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору № ZPVAGK00002550 від 02.08.2007 року,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору № ZPVAGK00002550 від 02.08.2007 року, в якому просить визнати кредитний договір № ZPVAGK00002550 від 02 серпня 2007 року недійсним та за результатами розгляду справи застосувати до сторін за кредитним договором принцип подвійно реституції.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та матеріалами, що до неї додаються, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема: в порушення вимог ст.119 ЦПК України у позовній заяві чітко не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, чітко не зазначено нормативно-правове обґрунтування заявлених позовних вимог, не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, обґрунтування, предмет та зміст позову носять нечіткий та неконкретний характер, а саме: предметом заявлених позовних вимог зазначено позивачем як «визнання недійсним кредитного договору №. ZPVAGK00002550 від 02 серпня 2007 року, проте у п.1 змісту позову не зазначено: з якого саме моменту (часу) позивач просить визнати кредитний Договір недійсним, а також позивачем не викладено: чи у повному обсязі (в цілому), чи в певній (окремій) частині позивач ОСОБА_1 просить визнати кредитний Договір недійсним. Також, у позовній заяві позивачем взагалі не викладено нормативно-правового обґрунтування заявлених позовних вимог в частині застосування до сторін за кредитним договором принципу подвійної реституції, що є вимогами п.2 змісту позову.

Крім того, позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги, а саме: зазначити в чому саме полягає подвійна (двостороння) реституція та яка саме сума підлягає поверненню, оскільки застосування наслідків недійсності правочину залежать від того, чи було його виконано.

Також, в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року, однак до матеріалів поданої до суду позовної заяви позивачем не додано копії вищевказаної Постанови ВАСУ, на яку позивач посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 до суду предявлений позов немайнового характеру, проте до матеріалів позовної заяви позивачем не долучено оригіналу платіжного документу про оплату судового збору в сумі 551,20 грн., який підлягає сплаті відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (зі змінами та доповненнями), згідно якого з 01 вересня 2015 року встановлені нові ставки судового збору, за якими судовий збір повинен справлятися платником (фізичною особою) за предявлення до суду позовної заяви немайнового характеру за пунктом 1.2. на належний розрахунковий рахунок № 0044 банк ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач коштів УК у Василівському районі; МФО 813015; код отримувача (ЄДРПОУ) 38025519 (п.1.2).

01.09.2015 року, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року, починають діяти нові ставки для сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до Законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

Посилання позивача ОСОБА_1 щодо звільнення від сплати судового збору у відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним, оскільки з 01 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, який значно змінив положення Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 2 статті 3 вказаного Закону України змінені категорії справ, при розгляді яких судовий збір не справляється. Зміни стосуються і пільг щодо сплати судового збору, які встановлені статтею 5 Закону, а саме зменшена кількість субєктів, яким надаються пільги. Так, у відповідності до п.7 ст.5 Закону України, споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав від сплати судового збору не звільняються.

Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового нормативно-правового акту, якщо інше не передбачене самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах судом застосовується положення Закону з урахуванням дії Закону в часі за принципом приіоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

При цьому, із наявних у справі матеріалів, та доданого до позовної заяви лише одного документу - копії оспорюваного кредитного договору № ZPVAGK00002550 від 02 серпня 2007 року, не вбачається підстав, в силу вимог Закону України «Про судовий збір», для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати вищевказаного розміру судового збору при предявленні позову до суду, а також для відстрочення чи розстрочення судових витратна підставі ст. 82 ЦПК України.

За наявністю даних обставин вказана позовна заява, подана ОСОБА_1І, не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору № ZPVAGK00002550 від 02.08.2007 року залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в установчій частині ухвали,

Для усунення недоліків позовної заяви встановити позивачу триденний строк з дня отримання ухвали суду.

В іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2