У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

31 жовтня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

встановила:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Садове, вул. Шкільна, буд. 15.

Вивчивши позов та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити позов без руху.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Дана позовна заява відноситься до спорів майнового характеру.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього. Проте позивачем доказів того, що вартість спірного майна складає 50 000,00 грн. не надано. В даному випадку суд позбавлений можливості перевірити чи правильно сплачений судовий збір.

В силу п.4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи. Позивач зазначила ціну позову, яку визначила самостійно, не надавши при цьому жодних доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Крім того, в позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Як вже зазначалося в даному випадку не надано доказів вартості спірного майна.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами залишити без руху і надати термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: