Справа № 439/1511/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 листопада 2016 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Бородійчук О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, що настала 08.07.1944 року в смт. Лопатин Радехівського району Львівської області.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 256, 258 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, заявником не повідомлено, чому органом реєстрації актів цивільного стану неможливо зареєструвати факт смерті особи.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 часини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо субєктів звернення у такій категорії справ.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний часу разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як роз`яснено в пункті 13Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом 5-ти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3