У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків у звязку із порушенням прав споживача ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та відшкодування збитків у звязку із порушенням прав споживача визнано неподаною і повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою повернути дану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 25.12.2015 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вищезазначену позовну заяву залишено без руху. До суду 04.01.2016 року надійшла заява позивача ОСОБА_1, в якій останній посилається на п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де розяснено, що, оскільки стаття 5 Закону України № 3674-У1 («Про судовий збір») не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, зокрема положеннями Закону України «Про захист прав споживачів.

Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року визначено порядок сплати та розмір судового збору. При цьому, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015 року, було внесено зміни в Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 29.09.2015 року, чинній на момент подачі позову до суду), категорію споживачів не віднесено до осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 675-VIII від 03.09.2015), споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Отже, на час подання позовної заяви були чинні редакції двох законів, які неоднаково регулюють правовідносини, щодо сплати судового збору споживачами.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір», правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено цим законом. Таким чином, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним нормативно-правовим актом щодо справляння судового збору.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у визначений строк ОСОБА_1, вимоги ухвали не виконав та недоліки позовної заяви, станом на 11.01.2015 року не усунув, а тому суддею першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді