Справа № 505/3858/15-ц
Провадження № 2/505/65/2016
25.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
повна назва суду
в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді________________________________________
судді _______________________________________
при секретарі Марченко Н. Б.,
представника громадськості
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області
справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК"
Про звернення стягнення на предмет іпотеки
ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги наступним.
Додатковими договорами сторони внесли зміни та доповнення до основного кредитного договору, а саме в частині внесення змін до графіку погашення заборгованості.
Сторони погодили здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетний платіж) у розмірі 273 дол. США кожного місяця.
Банк свої зобовязання за Договором кредитної лінії повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Договором кредитної лінії.
08.12.11. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.
З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором відповідач, за договором іпотеки від 27.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. за реєстровим № 964, передав у іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надали заяву, згідно якої просять розглянути справу без участі представника АТ «Дельта Банк», позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило, а отже в силу ст. 74 ЦПК України, він вважається повідомленим про час і місце розгляду даної справи.
Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, керуючись ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, постановивши заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним Кредитним договором, 27.03.2008р. між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. за реєстровим № 964, передав у іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.14-19).
Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 порушив договірні зобов'язання.
08.12.2011р., АКІБ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами та до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги у зазначеному зобов'язанні (а.с.20-38).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачені умовами іпотечного договору (п. 4.), що укладений між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, а також ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».
7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;
загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).
Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).
Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень, на період чинності цього Закону. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає виконанню.
Аналогічна правова позиція висловлена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справ N 6-345цс15 та справи № 6-58цс15.
Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно із ч.3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до іпотечного договору від 15.04.2008 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у пункті договору способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».
Відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.
Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст. 33, ст. 36, ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.
Аналогічна правова позиція висловлена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справи N 6-124цс13.
При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 8655 гривень 52 копійки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 553, 554, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р., Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року №1304-VII, суд,-
Позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 8655 гривень 52 копійки (вісім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять гривень п'ятдесят дві копійки) .
Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії та у випадку якщо ним не було подано до суду першої інстанції у встановлені ст. 228 ЦПК України строки заяви про його перегляд.

Суддя К.П. Драгомерецька