Справа №531/577/15-ц
Провадження №2/531/3/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Жмурка П.Я.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб Територіальної громади с. Ланна в особі Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, Державного інспектора сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_5, Приватного підприємства «Алан-Зем», про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, повернення її законному власнику та усунення перешкод у користуванні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Карлівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якому просила зобов*язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0068 га, повернути її позивачу та усунути перешкоди у користуванні останньою. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та сплату судового збору в розмірі 243 грн. Уточнивши 05.06.2015 року свої позовні вимоги позивач, до вище вказаних позовних вимог добавила « шляхом демонтажу встановленого паркану , шиферної пристройки та будівлі туалету» .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням 12 сесії 22 скликання Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області було передано в приватну власність земельну ділянку позивачу площею 0,25 га. В подальшому цю земельну ділянку було змінено до 0,27 га і 25.05.1998 року видано державний акт про право приватної власності на землю серії ІV ПЛ № 009555. Після одержання державного акту позивач не може користуватися своєю земельною ділянкою в повній мірі оскільки відповідач, якому рішенням цієї ж сільської ради 12.04.2013 року було надано сусідню земельну ділянку, бажаючи розширити свої володіння, самовільно, здійснив часткове захоплення . 04.12.2013 р. державним інспектором с/г Полтавської області , за заявою позивача було здійснено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства відповідачем і встановлено факт самовільного захоплення земельної ділянки площею 0,0068 га, яка належить позивачу. З метою усунення виявлених порушень відповідачу винесено припис, а 12.12.2013 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 170 грн. Хоча дану постнову було скасовано 25.03.2014 року Карлівським районним судом, проте позивач вважає, що факт самовільного зайняття земельної ділянки не спростовано. Також вона вважає, що самовільне зайняття земельної ділянки підтверджується і планом земельної ділянки позивача, виготовленим приватним підприємством «Ален Зем». Даний факт змусив позивача звернутись за захистом своїх прав до суду. При звернені до суду вона понесла судові витрати які також просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав повністю і просив свої позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав повністю , його представник ОСОБА_6 надавши свої заперечення пояснила наступне , що вона вважає посилки позивача на постанову на притягнення відповідача по адміністративному правопорушенні, передбаченого ст.. 53-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 170 грн. є не актуальним на сьогодення і тами, що його не можна брати до уваги оскільки дана постанова скасована судом.Окрім цього не може бути доказом самовільного захоплення земельної ділянки, план земельної ділянки позивача, виготовлений приватним підприємством «Ален Зем». Дане підприємство є приватним і воно наділено лише на виділ земельних ділянок та на виготовлення документів на землю а не на встановлення самовільного захоплення землі. Ті відносини які піднімає позивач вирішуються лише в полі КУпАП саме ст. 53-1 КУпАП або експертизою. Відповідач намагався довести експертизою не порушення меж. Але експертом було двічі відмовлено оскільки для проведення експертизи не хватає документів зазначених у відмові. Оскільки пріоритетне право доводити свій позов повинен позивач він не став наполягати на експертизі. Вони вважають, що на сьогодні не можливо задоволити позов оскільки не встановлено факт самовільного захоплення земельної ділянки. Також в разі і задоволення позову то виконання його буде не можливе оскільки не встановлена межа на яку потрібно буде правильно встановити нову межу. Окрім цього вони зазначили, що всі прибудови були, ще при покупці будинку. І була межа але з дерев*яного забору. Відповідач замість того забору поставив шиферний.

Треті особи в судове засідання не зявились, приватне підприємство «Ален Зем», державний інспектор с/г в Полтавській області подали заяви про розгляд справи без їх участі. Територіальна громада с.Ланна належним чином повідомлені про час і місце слухання , не з*явились, причини своєї явки не повідомили. Суд вирішив слухати справу без участі третіх осіб.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані ними докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право приватної власності наземлю серії ІV ПЛ № 009555, виданого Ланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області на підставі рішення ІХ сесії Ланнівської сільської ради, від 26.09.1997 року, позивач набула право власності на 0,27 га земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, для ведення особистого підсобного господарства», що розташована на території с.Куми, Карлівського району(а.с. 7).

З архівного витягу виконавчого комітету Ланнівської сільської ради №8 від 21.08.1997 року, вбачається, що розглянувши заяву позивача сільська рада вирішила, передати в приватну власність безкоштовно земельні ділянки 0,25 га в с. Куми, ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлових будинків та споруд. (а.с.9)

З договору купівлі продажу будинку від 15.12.1984 року вбачається, що ОСОБА_7 цього числа продав ОСОБА_3 в селі Куми жилий будинок з надвірними будівлями. (а.с.70)

З технічного паспорту будинковолодіння в с. Куми вул..Котовського10виготовленого 10.01.2000 року вказано власником відповідача. В план земельної ділянки включено різні побудови, серед яких під літерою Б і сарай який знаходиться на межі . (а.с.71-73)

Рішенням позачергової тридцятої сесії шостого скликання Ланнівської сільської ради від 12.04.2013 року №8, вбачається, що було надано дозвіл відповідачу, ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою на 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, яка розташована на вул.. Котовського,№ 10 с.Куми Карлівського району Полтавської області. (а.с.10)

В матеріалах справи мається копія акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Даний акт взагалі неможливо прочитати в частинах де писалось від руки. На даному факті в суді було зроблено наголос, але від сторін ніяких заяв та клопотань не поступало. Суд вважає що дана копія не може бути доказом із-за його нерозбірливості.(а.с.12)

Відносно копії припису суд вважає що дана копія також не може бути доказом із-за причин вказаних вище.(а.с.13)

Як вбачається із постанови Карлівського районного суду від 25.03.2014 року , постанову винесену державним інспектором сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_5 від 12 грудня 2013 року № 494 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 вигляді штрафу в розмірі 170 грн. було скасовано. (а.с.14-15)

З акту про погодження та закріплення меж земельних ділянок в натурі ОСОБА_1П.в с. Куми, вбачається що землевпорядником ПП «АЛАН ЗЕМ»в присутності інших, серед яких відповідача ОСОБА_3 не вбачається було складено цей акт про погодження існуючих меж земельної ділянки площею 0,2472 га приватної власності ОСОБА_1П.(а.с.17)

З акту прийомки передачі межових знаків на зберігання від 05.11.2013 року складеного в с.Кумах землевпорядником ПП «АЛАН ЗЕМ», вбачається, що в присутності виробника, Ланнівського сільського голови, землевпорядника Ланнівської сільради, позивача, було встановлено межі спірної земельної ділянки межовими знакамивстанволеного зразкау кількості 4 шт.. Як зазначено в п.4 Акту власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Суд зазначає, що відповідача в даному акті не вписано. Також позивачем ніяких прензій не було зазначено. (а.с.16)

З плану земельної ділянки (а.с.18) вбачається, що темною лінією виділено самозахват землі гр.. ОСОБА_3 68 кв.м..

Відповідно до ст.53-1 КпАП, самовільне зайняття земельної ділянки є одним із видів адміністративних правопорушень у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини (глава 7 КпАп) .

В матеріалах справи не міститься доказів які б свідчили про самовільне зайняття земельної ділянки відповідно до КпАП, оскільки акт на який посилається позивач і припис не були прийняті судом як доказом із-за їх стану. Окрім того акт перевірки та припис являються лише документами, в яких лише зафіксовані певні обставини та самі по собі вони не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору, вони не створюють юридичних наслідків у формі прав, обов»язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливають на права та обов»язки та не є обов»язковим для виконання, отже не є нормативно- правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії .

Що стосується плану земельної ділянки, виготовленого Приватним підприємством «AЛAH-3EM».

Так, згідно до ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про землеустрій» та Інструкції про

встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх

закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із

земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції

України 16.06.2010 р. за №391/17686, ПП «ЗЕМ-ПРОЕКТ» може лише розробляти

документацію із землеустрою та встановлювати (відновлювати) межі земельної

ділянки.

Визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки наведено у ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"де, зокрема, зазначено, що такими є - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає доведеним факт правових підстав для фактичного використання земельними ділянками як позивачем так і відповідачем.

З аналізу вказаних норм законодавства виходить, що на момент розгляду справи позивачем не доведено факту самовільного зайняття земельної ділянкивідповідачем.

В силу ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом статті 60 ЦПК, статті 61 ЦПК докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як в даній справі лише на показах позивача, щодофакту самовільного зайняття земельної ділянки.

Виходячи з аналізу чинного законодавства, суд вважає, що для визначення самовільного зайняття земельної ділянки потрібні спеціальні знання спеціалістів експертів або в порядку ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", але не той порядок який пропонує застосувати позивач по даному позові.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності та виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, а саме, що матеріали справи не містять допустимих доказів на підтвердження самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цілому..

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст. 188 ЗК України, керуючись ст. ст. 1, 4, 57-61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб Територіальної громади с. Ланна в особі Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, Державного інспектора сільського господарства в Полтавській області ОСОБА_5, Приватного підприємства «Алан-Зем», про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, повернення її законному власнику та усунення перешкод у користуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя П.Я.Жмурко