Справа № 500/5066/15-ц
Провадження № 2/500/697/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Смокіної Г.І.,

при секретарі - Івановій Ю.П.,

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення ними повноліття мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечували, проте не згодні із заявленим розміром аліментів, відповідач погодився платити аліменти в розмірі 1000 грн. на обох дітей, пояснив, що частково надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, в тому числі на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, просив врахувати той факт, що проживає з батьком, який є пенсіонером та знаходиться на його утриманні.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.2,3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти стягуються з дня пред'явлення позову.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 17.07.2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 17.07.2006 року серії НОМЕР_3, виданим Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 29.10.2007 року серії НОМЕР_4 та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження від 14.01.2009 року серії НОМЕР_5

Діти проживають з матір'ю, що підтверджено довідкою від 25.09.2015 року №7098, виданою Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та відповідачем не заперечувалось.

Позивач не працює, доходів не має.

Відповідач працює в Ізмаїльському відділі поліції ГУНП України в Одеській області, що підтверджено довідкою Ізмаїльського відділу поліції ГУНП України в Одеській області від 29.11.2015 року № 5, середній розмір заробітної плати становить 3296 грн.

Батько відповідача - ОСОБА_7 перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджено довідкою від 28.12.2015 року № 170, розмір пенсії станом на грудень 2015 року становить1319 грн.

Згідно показань допитаних в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 - батьків позивача відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей на належному рівні не надавав, останнім часом взагалі припинив надавати допомогу.

З показань свідка ОСОБА_7 - батька відповідача вбачається, що останній допомагає дітям грошима, одягає, він загалом має чотирьох повнолітніх синів, один з яких - відповідач у справі проживає з ним, допомагає у господарстві, іноді дає гроші.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 - рідний брат відповідача пояснив, що зі слів свого брата той давав гроші позивачу на утримання дітей, проте сам цього не бачив, особисто він грошима батькові не допомагає, допомогу надає відповідач, який з ним проживає.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України цивільно судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5

Твердження відповідача про те, що він проживає з батьком, який знаходиться на його утриманні, в судовому засіданні підтверджено показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, а також довідкою виконавчого комітету Озернянської сільської ради від 15.02.2015 року № 8155.

Разом з цим, суд враховує ту обставину, що батько відповідача отримує пенсію, розмір якої за грудень 2015 року перевищує розмір прожитковому мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік». Доказів того, що станом на 2016 рік батько отримує пенсію в розмірі меншому за передбачений законодавством, відповідачем не надано.

При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,367 ЦПК України, ст.ст.182,191,199,200 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна