Справа № 2/593/129/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 24 листопада 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від сумісного проживання у них народилося четверо дітей, троє з яких вже досягли повноліття.

Позивачка, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, звернулася до суду з позовом про розірвання з ним шлюбу.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, пояснила, що вони з відповідачем проживають роздільно і шлюбних відносин не підтримують, а так як відновити і зберегти їх сім"ю вже неможливо, тому вона просить розірвати їх шлюб без надання строку на примирення.

Відповідач позов визнав, на розлучення згідний.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 24 листопада 1990 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, і від цього шлюбу у них народилося четверо дітей, троє з яких вже досягли повноліття.

Пояснення позивачки свідчать про те, що відповідач постійно зловживає спиртними напоями, а на грунті пияцтва створює нестерпні умови для сумісного з ним проживання, він постійно її ображає та принижує, виганяє з помешкання, і тому вона, не бажаючи більше терпіти таке ставлення до себе відповідача, припинила з ним сумісне проживання, і на протязі останього часу вони проживають роздільно та не підтримують шлюбних відносин, а так як сумісне проживання з відповідачем є неможливе, тому вона наполягає на розірванні їх шлюбу без надання терміну для примирення.

А поскільки позивачка, вказуючи на причини розлучення, наполягає на задоволенні її позовних вимог без надання судом терміну для примирення, бо не бажає більше терпіти знущання відповідача, а останній, погоджуючись із думкою позивачки, також не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд у відповідності до ст. 174 ЦПК України вважає необхідним позовні вимоги позивачки задоволити і шлюб між сторонами розірвати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 174, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був укладений 24 листопада 1990 року у Рогачинській сільській раді Бережанського району Тернопільської області (актовий запис № 11).

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.