Справа № 352/773/16-ц
Провадження № 2/352/720/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на початку 1980 року вона почала спільно проживати з ОСОБА_8. Під час спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2. Окрім того, у неї є син від іншого шлюбу - ОСОБА_7. Вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 перебували у фактичних шлюбних стосунках, вели спільне господарство, виховували разом своїх дітей, фактично вона була дружиною для ОСОБА_8 20.04.1998 року ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на квартира АДРЕСА_1, де вона і на даний час проживає. Відповідачка ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, проте постановою від 28.04.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно після смерті батька, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дане нерухоме майно. В подальному, між нею та відповідачами було погоджено, що все спадкове майно залишиться їй. Позасудовим шляхом виготовити правовстановлюючі документи неможливо, а тому вона змушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак її представник подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, від них надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та проти його задоволення не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживала однією сімєю з померлим ОСОБА_10, який відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НМ № 227648 від 27.04.2016 року помер 18.04.1998 року. Даний факт також підтверджується довідкою Старолисецької сільської ради від 31.05.2016 року № 1027. Згідно даної довідки померлому ОСОБА_8 на час смерті належала квартира АДРЕСА_2, для обслуговування квартири закріплено 0,02 га землі.

На зазначену квартиру виготовлено технічний паспорт від 17.05.2016 року, відповідно до якого загальна площа квартири становить 38,2 кв. м., інвентаризаційна вартість - 30560 грн.

Листом ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» № 805/01-21 від 27.10.2015 року стверджується, що відомостей про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 немає. Також, із листа № 29-28-99.4-3525/2-15 від 28.10.2015 р. вбачається, що за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку не зареєстровано.

Також, судом встановлено, що мають місце розбіжності в прізвищі спадкодавця в окремих документах, а також у правовстановлюючих документах відповідачів, які являються дітьми померлого. Так, в даних документах значиться прізвище «Сірокваша» та «Сирокваша». Не зважаючи на це, належність померлому ОСОБА_8 вищезазначеного нерухомого майна, а також факт родинних стосунків та проживання однією сімєю позивачки та померлого ОСОБА_8 підтверджується матеріалами справи, а також визнається всіма відповідачами.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає у тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала із ОСОБА_8, який помер 20.04.1998 року, однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер 20.04.1998 року, що складається із квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р. Струтинський