У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ДевляшевськоюС.П. про стягнення з приватної фірми «Інвестпроммаркет» суми заборгованості шляхом звернення на майно, що було предметом іпотеки, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про заміну сторони стягувача - відкрите акціонерне товариство «Селянський комерційний банк «Дністер», у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису № 1279, вчиненого 7 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. про стягнення з ПФ «Інвестпроммаркет» суми заборгованості шляхом звернення на майно, що було предметом іпотеки, на правонаступника стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Заявник посилався на те, що 17 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П. вчинено виконавчий напис № 1279 про стягнення з ПФ «Інвестпроммаркет» суми заборгованості у розмірі 35 514 грн. шляхом звернення стягнення на майно, що було предметом іпотеки. 17 лютого 2008 року старшим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги № 114 від 7 березня 2014 року ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер» відступив за плату ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги до ПФ «Інвестпроммаркет».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 листопада 2015 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1279, вчиненого 7 березня 2006 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ДевляшевськоюС.П. про стягнення з приватної фірми «Інвестпроммаркет» суми заборгованості шляхом звернення на майно, що було предметом іпотеки з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У касаційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить скасувати постановлені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи оскаржувані ухвали, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відхилити, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: