Справа № 158/2213/15-ц
Провадження № 2-з/0158/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.

при секретарі Груби М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення заборгованості за договорами позики,

В С Т А Н О В И В :

26.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення заборгованості за договорами позики.

Заяву мотивує тим, що в провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики від 27.08.2014 року в сумі 173 274, 92 грн. та від 03.03.2015 року в сумі 367 733, 12 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22.01.2016 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.11.2015 року про відкриття провадження у справі і дану ухвалу залишено без змін.

Вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від сплати заборгованості за договорами позики та всіляко затягує розгляд справи, тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на належне останньому майно, а саме 44/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Луцьк по вул. Плитниця, 8 Волинської області, оскільки очевидною є загроза відчуження даного майна в користь третіх осіб, що в свою чергу ускладнить, або ж зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Як вбачається з матеріалів заяви, зокрема: договору дарування від 17.02.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 03.04.2012 року, відповідачу ОСОБА_2 належить 44/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Луцьк по вул. Плитниця, 8 Волинської області.

Розмір боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 згідно розрахунку заборгованості, викладеному у позовній заяві, складає 541 008, 04 грн.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Вартість майна, що належить відповідачеві та розмір заборгованості за кредитними договорами суд вважає цілком співмірними.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до статті 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відтак, наведене дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки існує загроза відчуження належного боржнику майна третім особам, тому суд приходить до висновку, що клопотання позивача підставне та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення заборгованості за договорами позики задовольнити.

Накласти арешт на 44/100 частки (коридор 4-1 площею 7,1 кв.м, кухня 4-2 площею 10,9 кв.м, санвузол 4-3 площею 3,8 кв.м, кімната 4-4 площею 21,3 кв.м, кімната 4-5 площею 9,2 кв.м, льох /а6/, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 11:102:0021) цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Луцьку по вул. Плитниця, 8 Волинської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 17.02.2012 року.

Копію ухвали для виконання надіслати у ВДВС Луцького МУЮ Волинської області (м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-А, Волинська область).

Копію ухвали суду після її виконання надіслати ОСОБА_2 (м. Луцьк, вул. Плитниці, 8/4, Волинська область).

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ківерцівського районного суду О.М. Пономарьова