У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненької області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 11 січня 2010 року між нею та ОСОБА_2 укладено попередній договір, згідно якого продавець зобов'язується продати покупцеві, а покупець зобов'язується купити квартиру АДРЕСА_1 та оформити договір нотаріально в місячний термін після погашення кредитних зобов'язань продавця за кредитним договором від 29 листопада 2007 № 21/07-Н перед

ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» або з моменту переведення боргу на покупця за згодою цього банку, предметом яких є відчужувана квартира.

Відповідно до п. 2 Договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу покупець передав, продавець отримав грошові кошти в сумі 60 000 грн, що еквівалентно 7 500 доларів США згідно договору завдатку посвідченого нотаріально 28 грудня 2009 року за реєстровим № 6917 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П.

Перших 7 місяців 2010 року відповідач здійснював свої платіжні зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу вчасно. З 30 липня

2010 року відповідач припинив сплату кредитних зобов'язань, часом здійснював оплату пені, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором № 21/07-Н.

03 грудня 2012 року судом розглядалася справа за позовом

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так як фактичним платником кредиту за попереднім договором купівлі-продажу був відповідач, йому було надано дорученням повноваження на представництво ОСОБА_6 в суді.

14 березня 2013 року Дубенським міськрайонним судом було винесено рішення по даній справі та стягнуто заборгованість , яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість в розмірі 356 024 грн 28 коп. та судові витрати у розмірі

3 219 грн.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою погасити заборгованість та виконувати свої договірні зобов'язання, за попереднім договором купівлі-продажу від 11 січня 2010 року належним чином.

26 грудня 2013 року постановою Державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_6, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1, яка є об'єктом купівлі-продажу.

Про даний арешт було повідомлено відповідача та надано останньому нотаріальне доручення на представництво в Державній виконавчій службі Лубенського міськрайонного управління юстиції, інтересів ОСОБА_6 для вирішення питань щодо погашення заборгованості. По даний час відповідач, не вжив ніяких дій, щодо погашення заборгованості та виконання взятих зобов'язань. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненької області від

24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Попередній договір купівлі-продажу квартири від 11 січня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Позбавлено ОСОБА_2 права вимагати повернення передоплати (завдатку) в повному обсязі у зв'язку із безпідставною відмовою від виконання ним своїх фінансових зобов'язань.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив з того, що відповідач безпідставно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань згідно умов укладеного попереднього договору купівлі-продажу квартири та втратив право на повернення передплати.

Частиною 3 ст. 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленим попереднім договором, або ж якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 4 договору про завдаток від 28 грудня 2009 року передбачено, що у випадку безпідставної відмови завдаткодавця від виконання своїх зобов'язань за майбутнім договором купівлі-продажу квартири, останній втрачає право на повернення передоплати в повному обсязі, а у випадку безпідставної відмови завдаткодержателя від виконання своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу вказаної квартири, останній повинен повернути завдаткодавцю завдаток у подвійному розмірі.

Встановлено судами, що з 30 липня 2010 року відповідач припинив сплату кредитних зобов'язань, періодично здійснював сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, безпідставно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань згідно умов укладеного попереднього договору купівлі-продажу квартири та втратив право на повернення передоплати.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів по справі.

Суди попередніх інстанцій вірно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надали їм належну правову оцінку, правильно застосували норми права до спірних правовідносин та обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненької області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович