РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18239/15-ц

Провадження № 2/638/1437/16

27.01.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника Зміївської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Харківське міське управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: Харківське міське управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування.Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік - ОСОБА_3. Позивач звернулася до державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та їй було видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру. У видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що її чоловік отримавши всі дозвільні документи, оформив свідоцтво про право власності на гараж в ГК «Ювілейний», проте за життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності у встановленому законом порядку. Після смерті чоловіка позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, а до складу спадкового майна увійшла квартира та гараж спадкодавця, які належали йому на праві власності. Позивач звернулася до державного реєстратора про проведення реєстрації гаража, проте їй було відмовлено. Просить суд позов задовольнити: визнати за нею право приватної власності на гаражний бокс АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №16954 від 28.11.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Харківської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, при винесенні рішення покладається на думку суду, якщо воно не буде порушувати прав Харківської міської ради та третіх осіб.

Представник третьої особи - Харківського міського управління юстиції - в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши доводи позивача, пояснення відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 12.08.1962 року (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28.11.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а. с. 8).

ОСОБА_2 прийняла спадщину від ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.06.2015 року (а. с. 17).

Відповідно до довідки Гаражного кооперативу «Ювілейний» від 20.08.2015 року №1920, ОСОБА_2 з 29.07.2015 року є членом гаражного кооперативу «Ювілейний» та власником гаражного боксу АДРЕСА_1, літера Т-2, який був збудований на власні кошти. Гаражний кооператив «Ювілейний» було створено в 1967 році на підставі рішення міськвиконкому м. Харкова №592-1 від 15.10.1966 року згідно законодавства того часу з наданням земельної ділянки. Гаражний кооператив «Ювілейний» розташований за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці (кадастровий НОМЕР_4) за рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 року №35/08, договір від 31.12.2008 року, зареєстрований в ДЗК №19 (а. с. 11)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради V скликання від 27.11.09 року №347/27 «Про видачу свідоцтва про право власності на гараж АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3», на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на гараж АДРЕСА_1 (а.с. 12), що також підтверджує свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.12.2009 року (а. с. 13)

Листом Шостої Харківської державної нотаріальної контори від 13.10.2015 року №3706/02-14, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на гараж АДРЕСА_1, що знаходиться в ГК «Ювілейний» за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності не зареєстровано (а. с. 9).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації права власності на гаражний бокс АДРЕСА_1, у зв'язку із неможливістю встановлення правових підстав проведення державної реєстрації прав.

Згідно статті 12 Закону України «Про власність», який діяв на час набуття права власності ОСОБА_3 гаражу (внесення паю) у гаражному кооперативі, основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримане в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно статті 49 Закону України «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до пункту 5-1 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 18.09.87 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовийвнесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Вищезазначене не суперечить приписам Закону України «Про кооперацію» відносно права членів кооперативів на розпорядження майном за згодою кооперативу, оскільки така згода необхідна лише у випадку, якщо член кооперативу не вніс повністю пайовий внесок.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 набув право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1. На вищезазначений гаражний бокс АДРЕСА_1 (літ. Т-2) виготовлено технічний паспорт (а. с. 14-15)

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів, у відповідності із частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути визнання права.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Харківське міське управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.15, 16, 328, 384, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа: Харківське міське управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, право приватної власності на гаражний бокс АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис №16954 від 28.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: