Справа № 621/3135/15-ц
Провадження № 2/621/209/16
РІШЕННЯ

іменем України

18.02.2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,

встановив:

09.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, який 10.02.2016 року було уточнено, а саме даний позов предявлено до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 визначено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову.

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона з 1998 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, разом з ними проживав її син ОСОБА_2. Позивач та її син ОСОБА_2 фактично проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, без реєстрації. Під час спільного проживання, ОСОБА_4 набув право власності на вказану квартиру на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.02.2001 року. ОСОБА_4 зареєстрував своє право власності на квартиру в КП «Зміївське БТІ» 26.04.2002 року. 17.09.2002 року власник вказаної квартири надав дозвіл на реєстрацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 для постійного проживання. Ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_4 в зареєстрованих шлюбах ніколи не перебували, спільних дітей у них не було. У ОСОБА_4 своїх дітей також не було. Його батьки померли раніш за свого сина, будь-яких інших родичів у ОСОБА_4 не було і не має на цей час.

11.11.2002 року ОСОБА_4 помер. Його поховання здійснювала позивач. Після смерті свого цивільного чоловіка ОСОБА_1 продовжувала разом зі своїм сином проживати в квартирі № 8, що розташована в будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Остання утримує вказане житло в належному стані, проводить ремонти, встановила газове обладнання, сплачує за житлово-комунальні послуги і поводиться з квартирою, як з власним майном. Іншого житла вона не має. Крім того, у вказаній квартирі, починаючи з 30.03.2004 року в квартирі АДРЕСА_2 також був зареєстрований брат позивача ОСОБА_3, але він за місцем реєстрації не проживає, а фактично проживає зі своєю сімєю в АДРЕСА_3.

Таким чином, ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном - квартирою № 8 в буд. № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном більше 10 років, її права набувача не базуються на попередньому праві власності і відношеннях правоприємства (спадкоємства), а базуються на сукупності обставин, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого і безперервного володіння майном як своїм особистим.

ОСОБА_1, як володілець, на протязі всього часу володіння майном, впевнена, що на це майно не претендують інші особи і що вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Отже, оскільки дані правовідносини не допускають спадкоємства, а іншим шляхом оформити своє право власності на спірну квартиру ОСОБА_1 можливості немає, остання змушена звернутися до суду із даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, свої інтереси довірила представляти адвокату ОСОБА_5, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 наполягала.

Представник Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист Комсомольського селищного голови ОСОБА_6 про розгляд даної справи за відсутності представника селищної ради, проти позову не заперечував.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, в матеріалах справи містяться їх заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечували, підтверджували обставини, викладені в позовній заяві.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши належність, достовірність та допустимість кожного доказу, що міститься в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_4.

Згідно Свідоцтва про смерть, серії 1-ВЛ № 353611 ОСОБА_4 помер 11.11.2002 року /а.с. 16/.

За життя ОСОБА_4 в цілому був власником житлової квартири № 8 в будинку № 4, розташованому по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області, на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.01.2001 року по справі № 2-382/2001 р. Право власності було зареєстровано в КП «Зміївське БТІ» 26.04.2002 року за р-р в кн. 6-42 /а.с. 17, 18, 19/.

З Актів обстеження матеріально-побутових умов від 20.11.2015 року та від 08.02.2016 року, а також копії будинкової книги, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована, починаючи з 17.09.2002 року, та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач проживає у вказаній квартирі разом із своїм сином ОСОБА_2, який також зареєстрований у даному житловому приміщенні. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_3, однак, останній фактично мешкає разом із своєю сімєю за адресою АДРЕСА_4. ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіє та користується вище вказаною квартирою № 8, розташованою в буд. № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Слідкує за квартирою, утримує її в належному стані, несе витрати по оплаті житлово-комунальних послуг /а.с. 12-14, 15/.

Крім того, підтвердженням того факту, що ОСОБА_1 здійснює оплату за отримані житлово-комунальні послуги є надані позивачем копії відповідних квитанцій /а.с. 20-27/.

За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.01.2016 року вих. № 12/01-16 після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців померлого не звертався /а.с. 56, 57/.

В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК. Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно, 01 січня 2001 року. При цьому слід визнати, що якщо строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 01 січня 2001 року. У той же час, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то у строк набувальної давності цей період зараховується повністю.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та законодавство, що регулює прядок вирішення спорів про набуття права власності за набувальною давністю слід виходити з наступного:

Так, судовим розглядом встановлено, що законний володілець спірної квартири № 8 ОСОБА_4 помер, незаконний володілець ОСОБА_1, на протязі всього часу володіння майном, а саме з 11.11.2002 року, була впевнена, що на це майно не претендують інші особи, оскільки будь-яких спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, і вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Крім того, ОСОБА_1 не набула майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, що свідчить про добросовісність володіння квартирою № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області.

Всі витрати по утриманню та догляду за вказаним житлом здійснює позивач, оскільки більш, ніж 10 років володіє вказаною квартирою, утримує її в належному стані, здійснює ремонт та сплачує відповідні комунальні платежі.

Факт відкритості та безперервності володіння ОСОБА_1 спірною квартирою встановлений у судовому засіданні.

Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що позивач добросовісно заволоділа квартирою № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області, так як вказана квартира зареєстрована на праві власності за померлою особою, фактично на час розгляду справи судом нікому не належить, тобто є безхазяйним майном, позивач відкрито та безперервно володіє спірним майном більш ніж 10 років, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на квартиру в порядку набувальної давності.

Крім того, дійшовши висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд звертає увагу на те, що правовідносини, які є предметом позову, не можуть розглядатися в контексті їх регулювання нормами спадкового права, оскільки законодавством, що діяло на час відкриття спадщини 2002 рік, а саме розділом VII Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), не передбачене право та можливість спадкування осіб, які перебували у цивільному шлюбі та суду не надано доказів у підтвердження того, що позивач претендує на спірне майно, як спадкоємець, а також у підтвердження того, що спірна квартира може бути успадкована.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 16, 322, 325, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11 60, 197, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру № 8 в житловому будинку № 4 по вул. Руднєва в сел. Донець Зміївського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: