Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1357/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В.

суддів Кочеткової І.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати наказ № 672к/2 від 19 квітня 2012 року незаконним, поновити її на посаді, стягнути з ПАТ «Банк Форум» середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду 25 000 гри.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за вищезазначеним позовом.

Не погоджуючись із ухвалою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, порушення суддею норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та повернути справу до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_2, врахувавши письмові заперечення ПАТ «Банк Форум» на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 122 ч. 2 п.2 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання наказу № 672к/2 про звільнення від 19 квітня 2012 року незаконним, поновлення на посаді, стягненні з ПАТ «Банк Форум» середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 454 309 гри. 58 коп. та моральної шкоди 100 000 грн. відмовлено (а.с. 44-47).

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2013 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на ст. 233 КЗпП України як на підставу для відмови в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 48-51).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року (а.с. 6-8).

Позивач ОСОБА_2 11.11.2015р. знову звернулась з позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання наказу № 672к/2 від 19 квітня 2012 року незаконним, поновлення її на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Суд вважав, що такий позов вже був вирішений вищевказаними судовими рішеннями, тому відмовив у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі, яку ОСОБА_2 підтримала в судовому засіданні апеляційного суду, позивач вказує, що позов заявлений нею з інших підстав, оскільки у розглянутій справі вона не визнавала звільнення незаконним з підстав, передбачених ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 42 КЗпП України. Отже, вважає, що теперішній позов заявлений нею з інших підстав, ніж той, що вже вирішений судом.

Проте колегія вважає, що ці ствердження апелянта є неспроможними з огляду на наступне.

Так, вирішуючи трудові спори щодо незаконного звільнення працівника, суди мають перевірити дотримання роботодавцем всіх норм трудового законодавства, які регулюють порядок звільнення працівника взалежності від підстав його звільнення, не обмежуючись тими нормами, на які послався позивач у своєму позові.

З вищезазначених судових рішень, якими вирішено трудовий спір ОСОБА_2 щодо її незаконного звільнення наказом № 672к/2 від 19 квітня 2012 року, вбачається, що судами всіх інстанцій перевірено дотримання Банком всіх норм трудового законодавства, якими врегульовано звільнення за ч.1 ст 40 КЗпП України, та встановлено, що вони були дотримані, що відображено в мотивувальних частинах цих рішень.

Тому, якщо позивач вважає, що при розгляді її справи про незаконне звільнення не перевірені будь-які обставини, зокрема, щодо існування на час її звільнення вакансій, на які її повинен був влаштувати банк, то це є підставою для оскарження судових рішень через неповноту з»ясування цих обставин, а не для звернення до суду з новим позовом щодо оспорювання того ж самого наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Зважаючи на вказане, колегія вважає, що суд правильно у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі за заново поданим позовом ОСОБА_2 про визнання незаконним того ж самого наказу про звільнення та поновлення її на роботі з усіма іншими похідними вимогами.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_1