"25" серпня 2016 р. Справа № 363/3189/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про оскарження рішення про реєстрацію права вланості іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Форма і зміст позовної заяви наведені у ст. 119 ЦПК України, де в п.3, п.5, п.6 ч.2 даної статті зазначено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Суддя, за нормами ст. 121 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти діб з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 119 ЦПК України, зобовязаний був викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів".

Ознайомившись із вимогою позивача про звільнення його від сплати судового збору, вважаю за можливе відмовити в задоволені даної вимоги, виходячи з того, що 01.09.2015р. набули чинності зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких позивачі, які звертаються до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», не мають пільг при сплаті судового збору як споживачі, за виключенням випадків, встановлених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» .

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви до суду не майнового характеру, судовий збір справляється 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто за подачу позовної заяви із зазначеними позовними вимогами судовий збір справляється в розмірі 551,20 грн.

Також, не зрозуміло щодо заявлених вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ПАТ «Дельта Банк» про визнання рішення про державну реєстрацію права власності незаконним і скасування реєстрацію та відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто яким чином відповідач здійснює реєстрацію або скасування даного рішення відповідно до діючого законодавства. Крім цього, не надано відповідного рішення, яке позивач просить скасувати.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України необхідно залишити без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали судді в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б.Баличева