АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/1916/15-ц
Провадження № 22-ц/792/533/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

за участі: секретаря Лапка Ю.В.,

представника ліцею ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора Хмельницького професійного ліцею на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2016 року у справі

за позовом Хмельницького професійного ліцею до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа служба в справах дітей Хмельницької міської ради про переселення, визнання недійсним ордеру

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Хмельницького професійного ліцею, третя особа служба в справах дітей Хмельницької міської ради про визнання незаконними та скасування ордеру на житло, рішень адміністрації та профспілкового комітету про переселення

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У січні 2015 року представник позивача звертаючись до суду з позовом, який в подальшому уточнив, зазначав, що на підставі заяви про надання тимчасового приміщення для проживання в гуртожитку відповідачам було надано кімнати № 113-114 в учнівському гуртожитку Хмельницького професійного ліцею, терміном до 25 серпня 2010 року. ОСОБА_2 працює в ліцеї на посаді майстра виробничого навчання, спільним рішенням адміністрації та профкому Хмельницького професійного ліцею від 10 листопада 2014 року на сімю відповідача виділено рівноцінне житло в кімнатах № 221-222 даного гуртожитку та переселено в надані кімнати. Проте відповідач відмовилася від отримання ордеру на переселення про що було складено акт. Не погоджуючись із даним позовом відповідачі-позивачі звернулися до суду з позовом просили скасувати рішення адміністрації та профспілкового комітету, оскільки дані рішення прийняті на засіданні без заслухання її думки, без залучення третьої особи, даним рішенням погіршено умови проживання, так як відбулося переселення у менші за розміром кімнати. Крім того при прийняті рішення про переселення відповідача-позивача із сімєю в кімнати, які були зайнятті іншими мешканцями гуртожитку, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 січня 2015 року

____________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 43

Крім того, судом було проігноровано те, що виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було надано дозвіл на заселення малосімейними лише перший поверх гуртожитку, оскільки другий призначений для одинаків.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2016 року задоволено зустрічний позов та відмовлено в задоволені первинного позову. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник апелянта з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги та відмовити в задоволені позову відповідачів-позивачів. Зазначала, що рішення постановлено без дотримання предмету та обєкту спору; є не мотивованим; не вирішено всіх вимог апелянта (позивача-відповідача); не надано належної оцінки наданим позивачем-відповідачем доказам; невірно застосовано норми чинного законодавства.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, служба в справах дітей Хмельницької міської ради на перегляд справи не зявилися, належним чином повідомленні про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 17 березня 2016 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні первинного позову та задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кімнати куди переселяється сімя Кулик були зайнятими іншою сімєю, тому адміністрація та профсоюзний комітет не мали права на переселення туди відповідачів-позивачів.

Колегія суддів рахує можливим погодитися з таким висновком суду, так як він вчинений внаслідок всебічного , повного, обєктивного дослідження обставин справи, відповідає обставинам справи. Усім доводам суд дав належну правову оцінку.

Місцевим судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 17.11.1988 року дозволено зареєструвати перший поверх гуртожитку СПТУ-8 по пр. Миру,61/1 у м. Хмельницькому для заселення малосімейними до надання їх житлової площі. Рішення, які б дозволяли заселяти малосімейних на інші поверхи не приймалося.

Хмельницький професійний ліцей є правонаступником СПТУ-8, що підтверджується п.1.4 Статуту Хмельницького професійного ліцею від 21.07.2003 року.

Суд правильно встановив, що з 2006 року ОСОБА_2 працює в Хмельницькому професійному ліцеї майстром виробничого навчання та мала право на отримання житла у малосімейному гуртожитку. 05 жовтня 2006 року їй видано ордер №15 на заселення сімєю у три чоловіка кімнат №113-114 в гуртожитку для малосімейних по вул. Озерна,8 у м. Хмельницькому на підставі рішення Хмельницького професійного ліцею, викладеного у протоколі №10 від 19 вересня 2006 року.

Даний ордер підписаний як головою профкомітету, так і в. о. директора професійного училища, зареєстрований в журналі видачі ордерів за №17 Хмельницького професійного ліцею.

Будівля по пр. Миру,61/1 являється гуртожитком для проживання учнів ліцею і знаходиться в господарському віданні на балансі Хмельницького професійного ліцею. Ці обставини підтверджуються п.6.8 Статуту Хмельницького професійного ліцею, листом Міністерства освіти та науки від 19.05.2015 року за №377, згідно якого на балансі Хмельницького професійного ліцею знаходяться навчально-виробничі майстерні, навчальний та загально-побутовий комплекс, в тому числі і гуртожиток, який має статус учнівського площею 7363,3 кв. м..

Поштову адресу гуртожитку з пр. Миру,61/1 змінено на вул. Озерній,8, що підтверджується довідкою від 17.03.2004 року.

Позивач-відповідач заявлені вимоги про виселення уточнив у листопаді 2015 року на вимоги про переселення.

Право адміністрації та профсоюзного комітету на переселення мешканців з однієї кімнати гуртожитку у іншу передбачено Примірним положення про гуртожитки від 3 червня 1986 року, яке втратило свою чинність з 12.08.15 року, тому не було чинне як на час уточнення вимог ліцею про переселення, так і на час ухвалення рішення судом.

Правовідносини між мешканцями гуртожитку та його власником з 03 липня 2015 року регулюється Положенням про гуртожитки (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р.). Пунктом 7 цього Положення встановлено, що особи, які проживають у гуртожитку, за рішенням власника гуртожитку та їхньою згодою можуть бути переселені до іншої кімнати або гуртожитку без погіршення умов проживання.

Таким чином, правом на переселення з цього часу наділений тільки власник гуртожитку, який має право ставити питання про переселення в інше житло без погіршення умов проживання та зі згоди мешканців.

Після 03 липня 2015 року власник гуртожитку не приймав рішення про переселення відповідачів-позивачів, а ордер від 10.11.14 року на переселення відповідачів-позивачів втратив свою дійсність після спливу 30 днів з дня його видачі (п.69 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень).

Заслуговують на увагу посилання представника відповідачів-позивачів на те, що таке переселення порушуватиме права сімї ОСОБА_2 з наявністю у них трьох малолітніх дітей, так як кімнати №221-222 є окремими ізольованими кімнатами і таке переселення на поверх де проживають одинокі особи суперечитиме санітарним нормам і правилам.

Суд першої інстанції правильно врахував, що відповідачі заперечують проти переселення, а тим більше на інший поверх гуртожитку, який для проживання малосімейних не визначений виконавчим комітетом, тому у відповідності з вимогами закону відмовив у задоволенні позову про переселення.

У відповідності зі ст.61 ЦПК України суд обґрунтовано виходив з того, що на час прийняття рішення про переселення відповідачів-позивачів кімната №221-222 не була вільною, оскільки там проживала сімя Шкільніків.

Приймаючи рішення про визнання недійсним ордеру від 05.10.06 року на вселення відповідачів-позивачів у кімнати №113-114, суд першої інстанції правильно виходив з того, що питання заселення приймалося на засіданні лише профкому ліцею, а не адміністрації та профспілкового комітету.

Представник відповідачів-позивачів в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строку позовної давності, яке було задоволено судом та відмовлено у задоволенні позову ліцею за пропуском строку позовної давності. Такий висновок суду узгоджується з вимогами ст.ст.256,257 ЦК України, так як професійний ліцей без поважних причин пропустив трирічний строк звернення до суду з вимогою про визнання недійсним даного ордеру. Заслуговує на увагу посилання представника відповідачів-позивачів на те, що зміна адміністрації ліцею не може бути поважною причиною для поновлення строку по вимозі про визнання ордеру недійсним.

Не відповідає дійсності посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не вирішив позовну вимогу професійного ліцею про переселення та спростовується самим рішенням суду.

Таким чином, місцевий суд дав обґрунтовану оцінку наданим позивачем та відповідачем запереченням, дійшов правильного висновку про не доведеність первинних позовних вимог та задоволення зустрічного позову, такий висновок відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги, на які посилається представник апелянта, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності з ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на апелянта, якому відмовлено в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора Хмельницького професійного ліцею відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді:підписи

З оригіналом згідно : суддя Апеляційного суду В.П. Фанда