РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Григор єва Б.П.

при секретарі Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада про визнання права вланості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати за ним право власності на 48/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: м. Харків вул. Байдарська 29-А, а саме: частину веранди в літ «а», сходів в літ «а1», приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в жилому будинку літ А-1, а також частину погребу літ. Г та частину огорожі № 1-3.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що його мати ОСОБА_3 оформила заповіт, яким заповіла йому частину житлового будинку № 29-А з надвірними будівлями, що знаходиться по вул.. Байдарській в м. Харкові, яка складається з наступних приміщень: частина веранди в літ. «а», частина сінів в літ. «б», ганок в літ. «а1», приміщення № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі гараж в літ. «Ж».

17 березня 2014 року ОСОБА_3 померла. Після смерті матері він як спадкоємець за заповітом звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті не визначені частки спадкового майна, яке повинно бути успадковано, що суперечить законодавству. В разі наявності спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту було запропоновано звернути до суду. За відповідачем рішенням суду від 29.05.2015 року визнано право власності на 52/100 частин спірного жилого будинку. На даний час сені літ Б знесені, а гараж літ Ж є самовільною будвілею, та відповідно не входить у склад успадкування за таких обставин просить суд визнати за ним право власності на частину веранди в літ «А», сходи в літ «А1», приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в жилому будинку літ А-1, а також частину погребу літ. Г та частину огорожі № 1-3.

Представник позивача в судове засідання не з*явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, проти позовних вимог викладених в уточнені позовні заяві не заперечувала.

Представник третьої особи Харківської міської ради надав до суду пояснення з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства і наявних матеріалів справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги заявлені законно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 грудня 2010 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_4, реєстровий №225, яким заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок № 29-А по вул.. Байдарській в м. Харкові таким чином:

-частину веранди в літ. «а», частину сінів в літ. «б», ганок в літ. «а2», приміщення № 2-1, 2-2, 2-3 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі літня кухня в літ. «Б», сарай в літ. «Д», бесідка в літ. «Е», вбиральня в літ. «В» - своїй дочці ОСОБА_2, 15.03.1953 р.н;

-частину веранди в літ. «а», частину сінів в літ. «б», ганок в літ. «а1», приміщення № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в житловому будинку в літ. «А-1», надвірні будівлі гараж в літ. «Ж» - своєму синові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

17 березня 2014 року ОСОБА_3 померла, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківської міського управління юстиції 18.03.2014 складено відповідний актовий запис № 4063 (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 434090).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями є її донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 18.10.2014 відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої 17.03.2014, оскільки у заповіті не визначені частки спадкового майна, яке повинно бути успадковано, що суперечить законодавству. В разі наявності спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту було запропоновано звернути до суду, що передбачено ст.. 213 ЦК України.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2015 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 52/100 часток спірного житлового будинку в порядку спадкування після смерті матері.

Статтею 346 Цивільного кодексу України визначено: «смерть власника обєкта нерухомості є підставою для припинення права власності». Однак, це не є підставою для спадкоємця в прийнятті спадщини за померлою особою.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи встановлено, що позивач, є спадкоємцем за заповітом частини майна померлої матері ОСОБА_3

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, із урахуванням того, що на позивача був складений заповіт, суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11,60, 209,212 - 215, 218 ЦПК України, ст..ст. 16, 1120, 1216, 1218, 1223,1255, 1261 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 48/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями розташованими за адресою: м. Харків вул. Байдарська 29-А, а саме: частину веранди в літ «А», сходи в літ «А1», приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в жилому будинку літ А-1, а також частину погребу літ. Г та частину огорожі № 1-3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами , що не були присутні при проголошенні рішення - у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7