АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4787/16 Головуючий 1 інст. Марюхна Л.А.
Справа № 631/1751/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зменшення суми штрафу, збитків банку за кредитним договором та встановлення іншого порядку сплати суми штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» (далі за текстом ПАТ «Альфа-Банк»,відповідач) до укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») від 05.02.2014, шляхом укладення додаткового договору внести зміни щодо зменшення щомісячних платежів по виплаті основної суми кредиту і встановити їх у розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійок з урахуванням вже сплачених грошових коштів;

-зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_3 по рахунку кредитної картки DebitGoldMasterCard №5036, шляхом зменшення суми штрафів за прострочку платежу по рахунку кредитної картки DebitGoldMasterCard №5036 на 95 (девяносто пять) відсотків за період з 05.02.2014 до моменту прийняття рішення судом по суті;

- зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_3 по рахунку кредитної картки DebitGoldMasterCard №5036, шляхом зменшення розміру збитків банку, який включає: проценти за користування кредитом, проценти за овердрафт, щомісячна комісія за страховий пакет від нещасного випадку, розрахунково-касове обслуговування основної картки по рахунку кредитної картки DebitGoldMasterCard №5036 на 95 (девяносто пять) відсотків за період з 05.02.2014 до моменту прийняття рішення судом по суті.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що через непереборні обставини, а саме звільнення з роботи, відсутності будь-якого додаткового заробітку, погіршення матеріального стану, самостійного утримання дитини, у позивачці виникла заборгованість за зобов'язанням, що випливають з договорів, укладених 05.02.2014р. між нею, ПАТ «Альфа-Банк» та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування». При цьому відповідач відмовляється внести зміни до укладеного договору в частині визначення зручного та найбільш прийнятного для обох сторін договірних зобовязань рішення для погашення заборгованості, всупереч постанові Правління Національного банку України «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів» від 06.08.2009 №461. Вказаними діями відповідач порушує її права, у звязку з чим на підставі положень вказаної постанови та ст. ст. 551, 616 ЦК України ОСОБА_3 просила зобовязати ПАТ «АЛЬФА-БАНК» внести вищезазначені зміни до укладеного договору від 05.02.2014 та здійснити перерахунок заборгованості.

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені повністю.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року залишено без задоволення заяву «Альфа-Банк»про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»просить скасувати вказане рішення, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки обставини, які суд вважав встановленими, не доведені; висновки суду не відповідають обставинам справи. Крім того, рішення постановлено з неправильним застосуванням положень ст. ст. 15.16, 551, 616, 627, 629, 1054 ЦК України.

В суд апеляційної інстанції позивач та представник відповідача не зявились, в поданій апеляційному суду заяві представник відповідача ОСОБА_4 просив відкласти розгляд справи у звязку з його знаходженням у щорічній тарифній відпустці.

Представник позивача просила розглядати справу за відсутністю вказаних осіб, апеляційну скаргу не визнала і просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його обґрунтованим і постановленим у відповідності із законом.

Апеляційний суд, враховуючи вимоги ст.303-1 та частини 2 ст.305 ЦПК України, розглядає справу за відсутністю осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, а сторонами не оспорюється та підтверджується належними доказами, що 05.02.2014 на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максиму-готівка», наданої клієнтом, банк відкрив на імя ОСОБА_3 рахунок №5036 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMCGold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Сума кредиту, що була доступною на момент видачі картки складала 5000,00 грн., із процентною ставкою за користування коштами відновлювальної кредитної лінії 21% річних (п.п. 1, 2.1.1. додатку до договору).

Згідно п. 2.3. додатку до договору - розмір обовязкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією . При цьому сторони погоджуються, що розмір обовязкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 грн. Дата сплати обовязкового мінімального платежу за кредитом до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.

Всі відносини між клієнтом та банком врегульовуються положеннями договору, тарифами, а також правилами користування банківською платіжною карткою. Платежі з повернення кредиту, наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, в тому числі у випадку застосування умов програми «Моментальна розстрочка на картку» здійснюватимуться відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості наведений в тарифах, які розміщені на сайті банку за адресою www.alfabank.com.ua та є невідємною частиною договору. Підписанням цього додатку клієнт підтверджує, що він ознайомлений з примірним графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту, в тому числі до підписання договору та отримав ці документи разом із цим додатком. Підписанням цього додатку клієнт доручає банку щомісячно в останній день розрахункового періоду в порядку договірного списання у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснити списання сум грошових коштів з рахунку 5036, в розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоровя на випадок хвороби №227.630090194.111 від 05.02.2014 року у розмірі 1% від страхової суми, визначеної по формулі, зазначеної в п. 3 договору страхування. Списані банком в порядку договірного списання з рахунку СПЗ суми грошових коштів зараховуються на поточний рахунок ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», відкритий в ПАТ «Альфа Банк». (п.п. 5, 6, 7 додатку)

При цьому 05.02.2014 позивачка та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» уклали договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров'я на випадок хвороби для держателів платіжних карток №227.630090194.111., відповідно до умов якого, страхова сума за договором встановлюється у сумі фактичної заборгованості страхувальника/застрахованої особи за рахунком №5036.

Відповідно до виписки по рахунку кредитної картки DebitGoldMasterCard №5036 період з 05.02.2014 по 10.06.2015 у позивачки виникла заборгованість у розмірі 11010 (одинадцять тисяч десять) гривень 19 копійок, в тому числі 2850 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок нараховані штрафи за прострочку платежу. У загальну суму заборгованості також входять: розрахунки за списанням процентів за користування кредитом, списання процентів за овердрафт, щомісячна комісія за страховий пакет від нещасного випадку, розрахункове-касове обслуговування картки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на положення ч. 3 ст. 551, ст. 616 ЦК України, та дійшов висновку, що відсутність заробітку у ОСОБА_3, неможливість протягом тривалого часу влаштуватися на роботу, перебування на утриманні малолітньої дитини є обставинами, які мають істотне значення для виконання зобовязання, а тому є безпосередніми обставинами для зменшення суми пені та комісії за кредитним договором, та задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі.

Проте колегія суддів не може погодитись із зазначеними висновками з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст. 60 ЦПК України)

За змістом статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зазначених положень цивільного процесуального законодавства особа при зверненні до суду самостійно визначає підстави позову, зміст позовних вимог та на неї покладається обовязок доведення обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд, в свою чергу, розглядає та вирішує справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Судовим розглядом встановлено та зазначено вище, що як на підставу позовних вимог, які суд першої інстанції визнав достатніми для задоволення позову, ОСОБА_3 посилалась на відсутність заробітку, її звільнення з роботи, неможливість протягом тривалого часу влаштуватися на роботу, перебування на утриманні малолітньої дитини.

Проте, позивачем всупереч вищенаведеним положенням ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також згідно ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

При цьому судовим розглядом не встановлено, що порушення зобов'язання сталося з вини кредитора - ПАТ «Альфа Банк».

Вищенаведені пункти 5, 6 додатку до договору засвідчують, що ОСОБА_3 була ознайомлена з графіком та розрахунком сукупної вартості кредиту, в тому числі до підписання договору та отримала ці документи.

З огляду на зміст ч. 3 ст. 551 ЦК України безпідставним є висновки суду першої інстанції щодо наявності юридичних та фактичних підстав зменшення суми інших зобовязань позивача, відмінних від неустойки.

Крім того системний аналіз наведених положень ЦК України свідчить, що за наявності відповідних підстав та заяви боржника неустойки може бути зменшена судом при її стягненні, що не є предметом позовних вимог по справі.

Наведене тлумачення відповідних положень ЦК України відповідає розясненням, наданим в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5, згідно якого положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Колегія суддів також зазначає, щовідповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Підстави зміни договору за рішенням суду також передбачені ст. 652 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, за наявності відповідних підстав договір може бути змінений безпосередньо рішенням суду, а обраний позивачем спосіб захисту у вигляді позовних вимог про зобовязання відповідача внести зміни до додатку (договору) шляхом укладення додаткового договору та провести перерахунок заборгованості не передбачений статтею 16 ЦК України та іншими положеннями діючого законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги ПАТ «Альфа Банк», відсутність фактичних та юридичних підстав задоволення позову ОСОБА_3, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів ПАТ «Альфа Банк» понесла судові витрати у сумі 1607 грн. 76 коп., які складаються з витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги. (а.с.74, 75).

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про зменшення суми штрафу, збитків банку за кредитним договором та встановлення іншого порядку сплати суми штрафу.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 1607 грн. 76 коп. у якості відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2