АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2157/16 Справа № 206/5787/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відновлення втраченого судового провадження та ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №2-3-87 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину будинку, виділ цієї частини в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа №2-3/1987 за її позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину будинку, виділ цієї частини в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, які розташовані в м. Дніпропетровську по вул. Томській, 126. 24 листопада 1987 року по вказаній цивільній справі Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_2 було задоволено та визнано право власності на 1/2 частину будинку №126 по вул. Томській, м. Дніпропетровськ за 2 варіантом технічної експертизи щодо цього будинку. На даний момент ОСОБА_2 має намір розпорядитися належною їй на праві власності 1/2 частиною вищевказаного будинку, однак скористуватися свої правом не має можливості у звязку тим, що згідно із 2 варіантом технічної експертизи, схемою розподілу житлового будинку до складу 1/2 частини будинку виділеної в її користування, входять приміщення 1-1, 1-2, 1-6, 1-7, 1-8 (а саме кухня). Але в рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 1987 року в переліку приміщень, що виділені їй в натурі приміщення 1-8 (кухня) помилково відсутнє.

Крім того, матеріали цивільної справи №2-3/1987 було знищено у звязку із закінченням терміну її зберігання в архіві. Відповідач ОСОБА_5 09 серпня 2001 року помер, а будь-які інші особи участі у справі не брали.

Враховуючи викладене, заявник просила відновити втрачене судове провадження для ухвалення додаткового рішення, яким визнати її право власності на приміщення 1-8 (кухню).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження та ухвалення додаткового рішення було відмовлено, з чим вона не погодилась та звернулась з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування вищезазначеної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 1985 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину будинку та споруд господарського та побутового значення по вул. Томській, 126 у м. Дніпропетровськ та виділ цієї частини в натурі, встановлення порядку користування земельною ділянкою. При розгляді даної цивільної справи було призначено судову технічну експертизу.

Відповідно до рішення Самарського народного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 1987 року, у складі судді Тонкіної Н.А., позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та визнано за позивачем право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в м. Дніпропетровську по вул. Томській, 126 та виділено їй в натурі згідно варіанту 2 висновку технічної експертизи приміщення 1-2, 1-6, 1-7, сіни а-1, ганок а, гараж Б, 1/3 частини літньої кухні Д, 1/3 частини літньої кухні Г, в загальному користуванні паркан №1, колодязь К, мощення І, всього на суму 5914 руб. За відповідачем визнано право власності та виділено ОСОБА_5 мощення 1-3, 1-4, 1-5, 2/3 частини літньої кухні Д, 2/3 чистини літньої кухні Г, погріб Е, вбиральня В, в загальному користуванні паркан №1, колодязь К, мощення І, всього на суму 5783 руб.

В даному рішенні суду від 24 листопада 1987 року відомості про кухню 1-8 відсутні.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5, 09 серпня 2001 року помер.

04 червня 2001 року ОСОБА_5 залишив заповіт на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах.

02 вересня 2015 року архів Самарського районного суду м. Дніпропетровська надав відповідь позивачу, що справа №2-3/1987 знищена у звязку з закінченням терміну зберігання.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 220, 402, 403, 405, 408 ЦПК України, відповідно до яких відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України, проте в даному випадку провадження втрачене не було, а було знищено у звязку з закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження через відсутність для цього підстав, в розумінні вимог ст.ст.402-408 ЦПК України.

Заявник не позбавлений права звернутися до суду з відповідними вимогами на загальних підставах у разі необхідності.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 209, 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6