Справа № 209/1937/15-ц
Провадження № 2/209/75/16
РІШЕННЯ

іменем України

"20" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

за участі позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника та представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання частково недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання частково недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна та визнання права власності. На обґрунтування позову зазначає, що є сином ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_10 є його братом. 26 жовтня 2006 року ним був придбаний будинок за адресою м. Дніпродзержинськ вул. Володарського 135 за 30000 доларів США, що станом та той час складало 150000 гривень у відповідача по справі ОСОБА_6. Договір купівлі-продажу був оформлений нотаріально, сума покупки була зазначена 30600 гривень. Покупцем в договорі була зазначена мати позивача ОСОБА_9 на яку і було оформлено право власності на будинок, оскільки в позивача були сімейні негаразди і він перебував на стадії розлучення зі своєю дружиною на той час ОСОБА_11, тому не хотів реєструвати будинок на своє імя. Також, 19 вересня 2008 року ним була придбана земельна ділянка за адресою м. Дніпродзержинськ вул. Нахімова 72/16 за 30000 доларів США, що станом та той час складало 150000 гривень у відповідача по справі ОСОБА_4. Договір купівлі-продажу був оформлений нотаріально, сума покупки була зазначена 30470 гривень. Покупцем в договорі була зазначена мати позивача ОСОБА_9 на яку і було оформлено право власності на земельну ділянку. Гроші на покупку зазначеного нерухомого майна позивач позичив частково в свого друга ОСОБА_12 в розмірі 210000 гривень. Мати не мала особистих коштів, була пенсіонеркою мала незначну пенсію та дохід від праці медичною сестрою тому не мала можливості придбати вищезазначене майно особисто. В 2009 році мати позивача ОСОБА_9 важко захворіла на гепатит С. потім на цироз печінки , постійно лікувалася, 22 листопада 2011 року вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного нерухомого майна. Спадкоємцями першої черги були позивач та його брат ОСОБА_3 14 березня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Позивач також звернувся до нотаріуса із вищезазначеною заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Вважаючи, що відповідач ОСОБА_3 не має ніякого права на спірне майно позивач ОСОБА_1, оскільки фактично є його майном він звернувся до суду із позовом про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлої матері. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 жовтня 2-13 року його позов було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та винесено рішення про відмову в задоволенні позову, яке було залишено без змін ухвалою ВССУ від 11 грудня 2014 року. Після цього позивач вирішив звернутися до суду із вищезазначеним позовом оскільки як вже зазначалося раніше вважає вищезазначене майно фактично таким що придбано ним за особисті кошти та він є власником цього майна. Позивач просить визнати частково недійсними договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки в частині субєктного складу щодо сторони покупця по договору та визнати стороною по даному договору а саме покупцем позивача. Визнати дійсними вищезазначені договори купівлі продажу між відповідачами та ним як покупцем. Визнати за ним право власності на спірне майно та виключити його зі складу спадщини.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі згідно обставин викладених в позові, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання зявився, позов визнав повністю, підтвердив що був власником будинку по вул.. Володарського 135 в м. Дніпродзержинську вирішив його продати по оголошенню приїхав позивач по справі подивився будинок та вони домовилися про продаж будинку. Потім в нотаріуса був оформлений договір на продаж будинку де стороною по договору було вказано мати позивача яка і підписувала договір в нотаріуса.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судове засідання зявилися, позов не визнали повністю, вказали, що дійсно відповідач продала земельну ділянку за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Нахімова 72/16 з недобудованим будинком ОСОБА_9, з якою проводила всі перемовини та яка передала їй гроші за ділянку, також вони уклали договір в нотаріуса, обставини купівлі продажу земельної ділянки вказані позивачем категорично заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання зявилися, позов не визнав повністю, вказав що майно було придбано матірю за її особисті кошти, позивач в придбанні майна участі не приймав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, надала заяву про розгляд справи за її відсутності /а.с. 4 Т.2/, вказала, що заперечує проти позовних вимог в частині визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Володарського 135, оскільки останній був укладений в її присутності між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ніяких зауважень та умов щодо укладенні договору в інтересах третіх осіб не було гроші як вказала ОСОБА_9 є її особистою приватною власністю , правочин не був удаваним або фіктивним був спрямований на реальне настання наслідків.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, надала письмові заперечення проти позову /а.с. 122-124 Т.1/, згідно яких вказала, що заперечує проти позовних вимог в частині визнання частково недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Нахімова 72/16, оскільки останній був укладений в її присутності між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ніяких зауважень та умов щодо укладенні договору в інтересах третіх осіб не було гроші як вказала ОСОБА_9 є її особистою приватною власністю, правочин не був удаваним або фіктивним був спрямований на реальне настання наслідків.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника просить прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника просить прийняти рішення на розсуд суду.

Судом допитані свідки:

Допитаний свідок ОСОБА_13, яка пояснила суду, що є колишньою дружиною позивача, з яким припинила шлюбні відносини в жовтні 2006 року, розлучилися наприкінці 2007 року. Після розлучення підтримувала стосунки з матірю позивача, оскільки остання спілкувалася з онуком надавала їй кошти на його утримання, як їй пояснювала мати позивача, будинки купувала вона за власні кошти, оскільки позивач не мав таких грошей оскільки працював періодично;

Допитаний свідок ОСОБА_14, яка пояснила, що була знайома із спадкодавцем через свого чоловіка, періодично спілкувалися сімями, знає зі слів спадкодавця, що остання купила в 2006 році будинок та в 2008 році земельну ділянку, як пояснювала їй спадкодавець купила вона їх за свої гроші для синів, щоб потім один будинок залишити одному інший другому синові, померла остання в 2011 році;

Допитаний свідок ОСОБА_12, який пояснив суду, що є близьким другом позивача з 90-х років, інколи дава гроші позивачу в борг. Давав в 2008 році 100000 гривень, в кінці 2010 року давав 110000 гривень, як пояснював позивач йому були необхідні гроші для покупки будинків на Володарського та Нахімова, гроші повернув своєчасно.

Судом досліджені письмові докази по справі:

- копія паспорту позивача /а.с. 11 Т.1/, згідно якої підтверджується місце проживання та реєстрації останнього;

- свідоцтво про народження позивача /а.с. 12 Т.2/, згідно якого підтверджується що спадкодавець є матірю позивача та співвідповідача ОСОБА_3;

- свідоцтво про розірвання шлюбу /а.с. 13 Т.1/, згідно якого підтверджується розірвання шлюбу між спадкодавцем та чоловіком;

- свідоцтво про розірвання шлюбу /а.с. 14 Т.1/, згідно якого підтверджується отримання свідоцтва позивачем по справі про розірвання шлюбу між ним та його дружиною ОСОБА_11;

- свідоцтво про укладання шлюбу позивача /а.с. 15 Т.1/, згідно якого підтверджується повторний шлюб позивача;

- розписки про отримання грошей у борг /а.с. 16, 17 Т.1/, згідно яких позивач зазначає походження грошей на купівлю спірного майна;

- договір купівлі продажу житлового будинку, витяг з Державного реєстру правочинів, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на будинок /а.с. 18, 19, 20, 21-23 Т.1/, згідно яких підтверджується умови договору купівлі продажу спірного будинку та реєстрація права власності на будинок за спадкодавцем;

- розписка ОСОБА_6 /а.с. 25 Т.1/, згідно якого підтверджується продаж будинку по вул.. Володарського 135;

- договір купівлі продажу земельної ділянки, витяг з Державного реєстру правочинів, державний акт про право власності на земельну ділянку /а.с. 26-28 Т.1/, згідно яких підтверджується умови договору купівлі продажу спірної земельної ділянки;

- свідоцтво про смерть спадкодавця ОСОБА_9 /а.с. 29 Т.1/, згідно якого підтверджується дата смерті останньої;

- повідомлення позивача нотаріусом /а.с. 30 Т.1/, згідно якого підтверджується повідомлення позивача про звернення брата із заявою про прийняття спадщини;

- повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків, довідка про взяття на облік платника податків, свідоцтво про реєстрацію ФОП, свідоцтво про сплату єдиного податку /а.с. 31-34/, згідно яких підтверджується, що позивач був зареєстрований як ФОП в період купівлі спірного майна;

- копія трудової книжки /а.с. 35 Т.1/, згідно якого підтверджується, що позивач працював водієм та монтером шляху;

- рішення суду апеляційної інстанції по справі за позовом позивача до відповідача ОСОБА_3 про усунення від спадкування та ухвала ВССУ від 11 грудня 2014 року /а.с. 37 Т.1, а.с. 11-12 Т.2/, згідно яких підтверджується що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлої матері. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 жовтня 2-13 року його позов було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та винесено рішення про відмову в задоволенні позову, яке було залишено без змін ухвалою ВССУ від 11 грудня 2014 року;

- довідка про розмір заробітної плати спадкодавця в період 1997-1999 року /а.с. 38 Т.1/, згідно якої підтверджується розмір заробітної плати спадкодавця за вищезазначений період;

- довідка Пенсійного фонду /а.с. 39 Т.1/, згідно якої підтверджується розмір пенсії спадкодавця в період з січня 2007 по листопада 2011 року;

- довідка про доходи /а.с. 40 Т.1/, згідно якої підтверджується розмір заробітної плати спадкодавця за період з січня 2008 року по листопад 2011 року;

- висновок про оціночну вартість обєкту нерухомості /а.с. 97-110 Т.1/, згідно якої підтверджується вартість спірного майна на момент звернення до суду;

- висновок про вартість земельної ділянки /а.с. 125 Т.1/, згідно якого підтверджується вартість спірної земельної ділянки на момент оформлення договору купівлі продажу її спадкодавцю;

- заява /а.с. 128 Т.1/, згідно якого підтверджується надання згоди на продаж спірної земельної ділянки;

- заява / а.с. 129 Т.1/, згідно якої підтверджується, що спадкодавець при купівлі спірної земельної ділянки зазначала, що купує земельну ділянку за особисті кошти;

- копія трудової книжки позивача /а.с. 132 оберт Т.1/, згідно якої підтверджується, що позивач в період купівлі земельної ділянки працював водієм;

- рішення суду про розірвання шлюбу /а.с. 13 Т.2/, згідно якого підтверджується розірвання шлюбу позивача із першою дружиною ОСОБА_11 в жовтня 2007 року;

- витяг з рішення виконкому Дніпровської райради, копія технічного паспорту на будинок генеральний план земельної ділянки /а.с. 14-18 Т.2/, згідно яких підтверджується будування будинку на спірній земельній ділянці;

- довідка сервісного центру та реєстраційні картки /а.с. 25, 26-29 Т.2/, згідно якої підтверджується, що позивач мав в період з 2006 по 2008 рік два автомобілі у власності;

- довідка ДАІ /а.с. 30-31 Т.2/, згідно якої підтверджується наявність у спадкодавця автомобілів у власності за період з 2006 року по 2010 рік, в кількості 5 штук;

- акт про не проживання /а.с. 39 Т.2/, згідно якого підтверджується реєстрація позивача в спірному будинку разом з родиною;

В судовому засіданні встановлено:

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_10 є його рідним братом, які є спадкоємцями першої черги після її смерті. Після смерті 22 листопада 2011 року спадкодавця ОСОБА_9, залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Володарського 135, право власності на яке зареєстровано за спадкодавцем на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 26 жовтня 2006 року укладеному між спадкодавцем ОСОБА_9 та співвідповідачем по справі ОСОБА_15, сума покупки була зазначена 30600 гривень. Також залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки з недобудованим будинком розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ вул. Нахімова 72/16, право власності на яке зареєстровано за спадкодавцем на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 19 вересня 2008 року укладеному між спадкодавцем ОСОБА_9 та співвідповідачем по справі ОСОБА_4, сума покупки була зазначена 30470 гривень. 14 березня 2012 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Позивач також звернувся до нотаріуса із вищезазначеною заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Вважаючи, що відповідач ОСОБА_3 не має ніякого права на спірне майно позивач ОСОБА_1, оскільки фактично є його майном він звернувся до суду із позовом про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлої матері. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 жовтня 2-13 року його позов було задоволено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано та винесено рішення про відмову в задоволенні позову, яке було залишено без змін ухвалою ВССУ від 11 грудня 2014 року. Після цього позивач вирішив звернутися до суду із вищезазначеним позовом оскільки як вже зазначалося раніше вважає вищезазначене майно фактично таким що придбано ним за його особисті кошти та він є власником цього майна.

Проаналізувавши об'єктивні дані, що вищевикладені в судовому рішенні, засновані на представлених сторонами й досліджених судом доказах, суд вважає що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь усправі.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків встановлених Кодексом.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не приймає заперечень відповідачів в частині надання заяви про застосування строку позовної давності до вимог позивача, оскільки вищезазначений строк повинен бути відрахований від часу коли особа дізналася про порушення своїх прав, позивач дізнався про порушення які він вважає своїх прав та неможливість їх відновлення саме після розгляду касаційною інстанцією його позову про усунення брата від спадкування в 2012 році тому суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений.

Стосовно позовних вимог позивача, суд вважає їх необґрунтованими та не доведеними в установленому законом порядку виходячи з наступного.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно придбано за його особисті кошти та особисто для нього. Суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що позивач доручав спадкодавцю придбати спірне майно для нього та за його грошові кошти.

Натомість як встановлено судом, та вбачається з наданих суду доказів, те що спірне майно придбано за особисті грошові кошти позивача та особисто для нього не підтверджено матеріалами справи. Зокрема, вказані позивачем обставини не підтверджені належними та допустимим доказами та спростовуються іншими доказами по справі, зокрема нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу спірного майна, заявами спадкодавця які були надані нотаріусам при їх посвідченні, згідно яких остання придбала спірне майно за особисті кошти. Суд не приймає як належні докази, надані суду позивачем розписки про отримання ним грошових коштів в борг на купівлю спірного майна в ОСОБА_12, оскільки як встановлено судом під час судового розгляду останній є близьким другом позивача, тобто є заінтересованою особою в розгляді справи, крім того останній плутався в датах надання грошових коштів в борг позивачу, що також викликає сумніви в наданих ним показаннях та наданих від його імені розписках. Суду також не надано позивачем доказів, того, що останній був спроможний заробити вищезазначені кошти, щоб згодом розрахуватися з позикодавцем. Позивач не довів, що мати була неспроможна купити спірне майно за власні кошти, оскільки як вбачається з наданих доказів остання все своє життя працювала, навіть після виходу на пенсію, в період набуття права власності на спірне майно мала у власності декілька автомобілів, нерухоме майно у вигляді квартир які вона продала перед купівлею спірного майна. Суд не може прийняти посилання позивача на те, що спірне майно, а саме земельну ділянку він купував для себе та він був оформлений на мати в звязку з тим, що він розлучався зі своєю першою дружиною ОСОБА_11, оскільки згідно наданого суду доказу рішення суду /а.с. 13 Т.2/, розірвання шлюбу позивача із першою дружиною ОСОБА_11 відбулося в жовтні 2007 року. Крім того факт продажу земельної ділянки позивачу заперечувався самим продавцем співвідповідачем по справі ОСОБА_4, яка взагалі не заінтересована у вирішенні цієї справи не на користь позивача, оскільки це не створює для неї ніяких юридичних наслідків. Розписки надані позивачем від імені відповідачів щодо отримання ними грошей за спірне майно саме від позивача, також не є належними доказами оскільки спростовані вищенаведеними доказами, крім того суми зазначені в розписці не відповідають оцінці спірного майна зробленого при нотаріальному оформленні договору, крім того розписки лише доводить факт передачі суми грошей позивачем за продаж ними спірного будинку і ні в якому разі не доводять факт придбання спірного майна на його користь.

Крім того, як вказав Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

На вимогу особи, яка не була стороною оспорюваного нею договору, договір може бути визнаний недійсним лише в тому разі, якщо її порушене право може бути відновлено шляхом повернення сторін договору до первісного стану. Тому навіть встановлення факту, що позивач передав власні кошти матері на купівлю спірного майна не є підставою для визнання його покупцем за спірним договором. Позивачем не вказано обставин, які об'єктивно перешкоджали йому укласти спірний договір із вказівкою на свою особу, як на особу покупця. Фактично, вимога позивача про визнання недійсним правочину в частині його суб'єктного складу та визнання його покупцем за вищевказаним договором, по своїй суті є вимогою про заміну сторони в зобов'язанні та переведенням прав і обов'язків за правочином, що допускається лише в прямо передбачених законом випадках, що не пов'язано з визнанням правочину недійсним. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову та не ґрунтуються на доказах наданих сторонами по справі.

На підставі ст. 203, 215, 216, 655, 657 ЦК України, керуючись ст. 8,10, 59, 60, 61, 83, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, треті особи які не заявляють самостійних вимог: Третя Дніпродзержинська Державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання частково недійсним договір купівлі продажу нерухомого майна та визнання права власності відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая