Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/1469/15цГоловуючий у 1-й інстанції Калугіна І.О.
№22-ц/778/262/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Савченко О.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області (надалі КП ««Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області (надалі ММРЗО), Товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» (надалі ТОВ «Урожай»), ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнила (а.с. 111-112) та в якому просила зобовязати ОСОБА_2 та КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО усунути перешкоди для неї (ОСОБА_3А.) у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення двох торгівельних кіосків № 600 та № 601, розташованих по обидві сторони від входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай», стягнути з відповідачів солідарно на її користь понесені нею судові витати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона є власником нежитлового приміщення загальною площею 42, 7 кв. м. в будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 4. Зазначене приміщення розташоване на земельній ділянці загальною площею 258 кв. м. та яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай».

За попереднім власником ОСОБА_5 право власності на це приміщення було визнано на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, зі змісту якої слідує, що зобовязано попереднього власника ОСОБА_5 не пізніше 5-го числа кожного місяця сплачувати ТОВ «Урожай» витрати, повязані з орендними платежами за земельну ділянку площею 258 кв. м., на якій розташований будинок «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополь.

Іншими співвласниками будівлі «Г-1» є ОСОБА_6, ОСОБА_4, про що також зазначено в ухвалі Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, про яку йшлося вище.

Таким чином, набувши право власності на частину нежитлового приміщення «Г-1», ОСОБА_3 фактично почала використовувати земельну ділянку, розташовану під цим приміщенням по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополі.

Між тим її право власності, у тому числі право користування майном, порушується зі сторони відповідачів по справі, зокрема: по обидві сторони від входу у належну позивачу будівлю без жодних дозволів, договорів на право користування земельною ділянкою тощо, самовільно були встановлені два торгівельні кіоски, визначені номерами, намальованими бордовою фарбою, №600 та № 601, які обмежують вхід до приміщення та порушують її право користування ним, оскільки вона не в змозі нормально обслуговувати прибудинкову територію будівлі - ні прибрати територію, ні відремонтувати стіни будівлі, ні пофарбувати, ні самостійно господарювати на прибудинковій території. Окрім того, ці кіоски повністю закрили собою тильну сторону приміщення, так, що його взагалі не видно саме приміщення, від чого в приміщенні відчутно підвищилась вологість, сиріють стіни тощо.

В даних кіосках свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_2, яка без жодних правовстановлюючих документів на землю встановила дані кіоски на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ОСОБА_3 як власника частини приміщення «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополі.

На неодноразові прохання прибрати кіоски з проходу, відповідачка та керівництво КП «Мелітопольжитлосервіс», в управлінні якого перебуває територія ОСОБА_7 міста Мелітополя, жодним чином не реагує, у звязку із чим позивачка вимушена звернутись до суду.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 у цій справі задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 та КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО усунути перешкоди для ОСОБА_3 у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення торгівельного кіоску № 601, розташованого біля входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай».

Зобовязано КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО усунути перешкоди для ОСОБА_3 у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення торгівельного кіоску № 600, розташованого біля входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м., яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай».

Стягнуто з ОСОБА_2, ід. код НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО, розташованого за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4, на користь ОСОБА_3, ід. номер НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі по 182,70 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідачі ОСОБА_2 та КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.142-146) просила рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

КП ««Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО у своїй апеляційній скарзі (а.с.148-150) просило рішення суду першої інстанції скасувати у повному обсязі та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання 21 січня 2016 року повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.с.169-170, 177, 180, 186, 190) позивач ОСОБА_3, представники третіх осіб - Мелітопольської міської ради Запорізької області та ТОВ «Урожай», а також третя особа ОСОБА_4 не зявились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, окрім третьої особи Мелітопольської міської ради Запорізької області, яка подала апеляційному суду поштою заяву (а.с.165-167), в якій просила розглядати вказану справу за відсутності її представника.

При вищевикладених обставинах, враховуючи положення ст. 305 ч. 2 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки у дане судове засідання всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у справі, та ухвалила розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника позивача ОСОБА_3 за довіреністю (а.с.6) ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_2, представника останньої за договором (а.с.191) адвоката ОСОБА_9, представника відповідача КП ««Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО за довіреністю (а.с.192) ОСОБА_10

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та КП ««Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи позов позивача у цій справі частково, суд першої інстанції керувався ст. ст. 316-319,321, 328 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог позивача у цій справі в частині їх задовлення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції у цій справі вказаним вимогам не відповідає.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 є власником не всієї будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4, як помилково вважав суд першої інстанції, а лише її частини у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 42,7 кв. м - на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_5 від 15.02.2003 року (а.с. 8-9).

Зазначене приміщення розташоване не на земельній ділянці за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 площею 258 кв. м та, яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай» на підставі договору оренди, укладеного із Мелітопольською міською радою від 19.10.2010 року (а.с.14-15), як помилково вважав суд першої інстанції, а - в будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4.

Згідно із ст. 7 ч.3 ЗУ «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

До ОСОБА_3 при вищевикладених обставинах не могло перейти і не перейшло автоматично право оренди земельної ділянки площею 258 кв. м за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 в силу вимог ст. 7 ч. 3 Закону України «Про оренду землі», оскільки до неї не перейшло право власності на будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 в цілому.

Належні допустимі докази того, що ОСОБА_3 на виконання рішення Мелітополської міської ради Запорізької області № 1/5 від 30.07.2015 року (а.с.129) уклала додаткову угоду із Мелітопольскою міською радою Запорізької області до договору оренди земельної ділянки від 30.11.2010 року № 431 по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополь площею 0,0258 га, укладеним із ТОВ «Урожай» у матеріалах цієї справи відсутні.

За попереднім власником ОСОБА_5 право власності на це приміщення було визнано на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 29.11.2012 року (а.с.10-11), зі змісту якої слідує, що зобовязано попереднього власника ОСОБА_5 не пізніше 5-го числа кожного місяця сплачувати ТОВ «Урожай» витрати, повязані з орендними платежами за земельну ділянку площею 258 кв. м, на якій розташований будинок «Г-1» по вул. Свердлова, 4 у м. Мелітополь.

Дійсно, відповідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що не в будівлі «Г-1», а не на земельній ділянці площею 258 кв. м за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4, розташовано два торгівельних місця у вигляді металевих кіосків:

- № 601 (надано на підставі договорів із КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО (а.с.54- 59) не відповідачу у цій справі ОСОБА_2, як помилково вважав суд першої інстанції, а фізичній особі підприємцю ОСОБА_2, яка діє на підставі свідоцтва 0001427 від 18.05.1998 року, яка до участі у цій справі не залучалась і не є відповідачем у цій справі),

-та № 600 (належні докази надання останнього КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО комусь на час розгляду цієї справи судом першої інстанції відсутні).

Саме КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО належить право надавати вказані торговельні місця за вказаною адресою (а.с.124), саме воно є постійним користувачем земельної ділянки 1, 6803 га із цільовим призначенням для розміщення центрального ринку за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Свердлова, 4 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (а.с.125).

В силу вимог ст. 391 ч. 1 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач на свій розсуд здійснює захист свого право, якщо вважає, що воно порушено з боку відповідачів.

Так, ОСОБА_3 у цій справі просила зобовязати ОСОБА_2 та КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО усунути перешкоди для неї (ОСОБА_3А.) у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням у будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 шляхом демонтажу та знесення двох торгівельних кіосків № 600 та № 601, розташованих по обидві сторони від входу у будівлю «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4 на території земельної ділянки площею 258 кв. м, яка перебуває в оренді у ТОВ «Урожай»,

В силу вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, здійснюючи правосуддя, суд має захищати права фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч.1 ЦПК України).

Однак, відповідно до ст. 303 ч. 3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно із ст. 10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підстави для звільнення позивача ОСОБА_3 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

ОСОБА_3, як позивач у цій справі, та представник останньої не надали суду першої інстанції будь-яких належних допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі, зокрема на підтвердження наявності взагалі будь-яких перешкод для неї у користуванні її нежитловим приміщенням (недотримання архітектурно-будівельних чи санітарних норм при розміщенні торгівельних місць, затемнення вікон приміщення, сирість тощо, відповідні висновки спеціалістів тощо), розташованим в будівлі «Г-1» за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Свердлова, 4, наявністю спеціально обладнаних з дозволу Мелітопольської міської ради КП «Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО торгівельних місць (№ 600: користувач субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2, тобто фізична особа підприємець, та № 601), розташованих не в будівлі «Г-1», а на земельній ділянці біля входу в будівлю, право користування якою належить ТОВ «Урожай» та не оформлено ОСОБА_3

Рішення суду першої інстанції у цій справі ґрунтується на припущеннях.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин цієї справи.

ОСОБА_11, як фізична особа, взагалі є неналежним відповідачем у цій справі.

Само по собі фото місця розташування торгівельних місць біля входу в нежитлове приміщення позивача ОСОБА_3 (а.с.20) не можна вважати належним, допустимим доказом в обґрунтування позову позивача у цій справі.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В силу вимог ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, позовні вимоги позивача у цій справі не можна вважати доведеними, а тому правові підстави для задоволення останніх у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи відповідачів ОСОБА_2 та КП ««Мелітопольжитлосервіс» ММРЗО, як осіб, що подали апеляційній скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, ґрунтуються на законі та доказах, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, КПа «Мелітопольжитлосервіс» ММЗО, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області, ТОВ «Урожай», ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

У разі відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 у цій справі у повному обсязі, остання в силу вимог ст. 88 ЦПК України не має права на компенсацію за рахунок відповідачів у цій справі судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 121,80 грн. (квитанція а.с.1), понесених нею при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ч.ч.1, 5 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги на користь ОСОБА_2 - у належному розмірі 267,96 грн. (квитанція від 06.11.2015 року на суму 536,00 грн. а.с.141) та на користь КП «Мелітопольжитлосервіс» ММЗО у належному розмірі 267,96 грн. (платіжне доручення № 940 від 09.11.2015 року на суму 200,31 грн. а.с. 147, 161 та платіжне доручення № 104 від 03.12.2015 року на суму 67,65 грн.)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2015 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Мелітопольська міська рада Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай», ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн. (двісті шістдесят сім гривень девяносто шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області () понесені судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн. (двісті шістдесят сім гривень девяносто шість копійок).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_12ОСОБА_13