Справа № 161/6150/15-ц Провадження № 22-ц/773/62/16 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Категорія: 34 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи позов тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 23.02.2014 року в с. Радомишль Луцького району, автомобіль позивача марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Винним в скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_3, що підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду від 14.03.2014 року. Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» за Договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № 003081 від 19.07.2013 року.

Вказує, що згідно звіту про оцінку транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 вартість матеріального збитку становила 146199,54 грн., вартість відновлювального ремонту 110510,77 грн. У звязку з цим АТ «Просто страхування» було визначено і виплачено страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль «Toyota Corolla» в розмірі 16449,54 грн. на умовах п.п.2.8.18, 2.8.19 Договору страхування № 003081 від 19.07.2013 року за мінусом франшизи, передбаченої даним Договором страхування. Загальна вартість ремонтних робіт, здійснених ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» для відновлення автомобіля «Toyota Corolla» становить 66449,54 грн.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача в його користь 38000 грн. заподіяної майнової шкоди та судові витрати по справі (а. с. 188).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2015 року позов ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» 38000 гривень майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, покликаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5».

Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2014 року в с. Радомишль Луцького району сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, що належить ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Луцького міськрайонного суду від 14 березня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 гривень (а. с. 9).

Вказаною постановою встановлено, що 23.02.2014 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Шевролє», державний номерний знак НОМЕР_4 в с. Радомишль Луцького району Волинської області, виконуючи поворот ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною собою, 2) за наявності вини лише особи, якій було завдано шкоди, вона їй не відшкодовується, 3) за наявності вини осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення

Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування» за Договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № 003081 від 19.07.2013 року (далі - Договір) (а. с. 11-19). Даний договір страхування був чинним на момент ДТП.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Такі ж положення містить і стаття 16 Закону України «Про страхування».

Відповідно до п. 1.14 Договору загальна страхова премія за Договором.

Згідно Звіту № 2014/2297 від 20.03.2014 року про оцінку транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 та висновку до нього вартість матеріального збитку становить 146199,54 грн., вартість відновлювального ремонту 110510,17 грн. (а. с. 107-174).

За змістом даного звіту констатовано про те, що проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Corolla» суперечить принципу економічної доцільності, транспортний засіб визнається конструктивно знищеним, а вартість матеріального збитку приймається рівним ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження.

Страховим актом № 94913 від 16 травня 2014 року АТ «ПРОСТО-страхування» було визначено розмір страхового відшкодування страхувальнику ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» в сумі 16449 грн. 54 коп. (вартість матеріально збитку 24199,54 грн. 7750 грн. розмір франшизи).

При цьому судом встановлено, що розмір суми відшкодування страховиком було визначено відповідно до п.п. 2.8.18, 2.8.19 Договору страхування №003081 від 19.07.2013 року.

Відповідно до даних пунктів Договору при повній фактичній або конструктивній загибелі застрахованого ТЗ, також у випадку, коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% його дійсної (ринкової) вартості на момент настання страхового випадку, або у разі, якщо страховик прийняв рішення про недоцільність відновлювального ремонту застрахованого ТЗ, виплата страхового відшкодування здійснюється на умовах «Повна загибель».

При врегулюванні збитку на умовах «Повна загибель» виплата відшкодування здійснюється відповідно до дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, за вирахуванням вартості придатних залишків застрахованого транспортного засобу. При цьому вартість таких придатних залишків ТЗ за рішенням Страховика визначається або шляхом експертної оцінки, або визначенням ціни реалізації цих залишків (в тому числі онлайн-аукціон з продажу автомобілів, як правило, ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна» чи аналогічні аукціони).

Відтак страховиком було прийняте рішення про повну загибель автомобіля «Toyota Corolla».

Не погоджуючись з таким рішенням страховика ОСОБА_3 вказував, що транспортний засіб «Toyota Corolla» під час дорожньо-транспортної пригоди не отримав таких механічних ушкоджень, які були зафіксовані у звіті №2014/2297. При цьому вказував, що він не був повідомлений про огляд транспортного засобу, як це було передбачено умовами Договору страхування.

За змістом п. 2.7.2.8 Договору при наявності інших учасників ДТП або осіб, винних в пошкодженні транспортного засобу, місце і час огляду пошкодженого ТЗ узгоджується зі всіма зацікавленими особами, в тому числі зі страхованою компанією винної особи, при цьому дата огляду призначається з врахуванням терміну необхідного для виклику на огляд і прибуття зацікавлених осіб, але не більше 5 робочих днів.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 (керований транспортний засіб, якого на час ДТП не був застрахований) взагалі не було повідомлено про час та місце огляду транспортного засобу «Toyota Corolla», що відбувався 28 лютого 2014 року підприємцем ОСОБА_7

В судовому засіданні представник позивача вказував, що оскільки відшкодування відбувалось згідно з п. 2.8.18 Договору на умовах «Повна загибель» страховик не зобовязаний був дотримуватись вимог Договору щодо повідомлення про огляд транспортного засобу ОСОБА_3

Однак, такі заперечення не можуть вважатись обґрунтованими, оскільки п.2.7.2.8 Договору відноситься до розділу «Дії Страхувальника та взаємовідносини Сторін при настанні страхового випадку», тобто є загальними до всіх умов виплати. Крім того, на час огляду транспортного засобу «Toyota Corolla» 28.02.2014 року страховик та страховий комісар не могли знати про те, що буде прийнято рішення про повну загибель автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично було усунуто від можливості спростування або ж доведення пошкоджень при огляді транспортного засобу транспортного засобу «Toyota Corolla» за результатами, якого складено звіт про розмір заподіяних збитків.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вказував, що транспортний засіб «Toyota Corolla» з місця ДТП поїхав своїм ходом, що у повному обсязі заперечувалось представником позивача. Так, представник позивача вказувала, що автомобіль «Toyota Corolla» з місця ДТП було транспортовано за допомогою іншого транспортного засобу, при цьому будь-які підтверджуючі докази таких пояснень в матеріалах справи відсутні. Натомість за п. 2.8.17 Договору в разі, коли в результаті страхового випадку застрахований ТЗ позбавлений можливості рухатися своїм ходом, Страховик додатково, понад відшкодування за ризиком «Пошкодження» (в тому числі на умовах «Повна загибель»), відшкодовує Страхувальнику документально підтверджені витрати по транспортуванню (буксируванню) пошкодженого ТЗ з місця ДТП до місця стоянки (гаража) або місця ремонту у розмірі, не більше ніж 0,5 від страхової суми по ризику «Пошкодження».

В матеріалах справи відсутні докази, щодо вирішення АТ «ПРОСТО страхування» питання щодо відшкодування витрат по транспортуванню автомобіля «Toyota Corolla» з місця ДТП до м. Луцька.

З огляду на наявні обєктивні дані про подальше використання цього автомобіля за призначенням і його вигляд одразу після ДТП, зафіксований на фотододатках наявного у матеріалах справи звіту, відсутність даних про його евакуацію свідчить про недоведеність розміру заподіяної позивачу шкоди за умовами визначеної Договором «Повна загибель».

За змістом ст. 22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача реально понесені збитки на ремонт транспортного засобу «Toyota Corolla» в сумі 66449 грн. 54 коп. При цьому надав акт виконаних робі № 00162 від 27.06.2014 року складений ФОП ОСОБА_8 та погоджений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» за змістом якого загальна вартість ремонту 16449 грн. 54 коп. (а. с. 6) та акт № 00161 від 27.06.2014 року у якому зазначено вартість відновлювального ремонту на суму 50 000 грн. (а. с. 7) та платіжне доручення (а. с. 8) від 11.04.2014 року про перерахування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5» 50000 грн. на рахунок ОСОБА_8

За таких обставин, беручи до уваги подані позивачем докази вартості відновлювального ремонту автомобіля, є необґрунтованими висновки АТ «Просто страхування» про повну загибель автомобіля «Toyota Corolla» на день його пошкодження, оскільки вартість такого відновлення не перевищує 75 відсотків його дійсної вартості на день ДТП (а. с. 6-7).

Також слід зазначити, що зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 28.02.2014 року аварійним комісаром ОСОБА_7І, пошкодження транспортного засобу «Toyota Corolla» не в повній мірі відповідають тим пошкодженням, які були зафіксовані на момент ДТП працівниками ІВДАІ Луцького РВУ МВС України у Волинській області, що відображені у довідці та відомості про ДТП (а. с. 88, 97-98).

За змістом довідки ІВДАІ Луцького РВУ МВС України у Волинській області (а. с. 88), автомобіль «Toyota Corolla» отримав наступні механічні пошкодження: капот, блок фара ліва, дзеркало заднього виду, ліві двері, крило, задні ліві двері, лобове скло.

Відповідно до відомості про ДТП (а. с 97-98) зовнішнім виглядом було встановлено, що автомобіль «Toyota Corolla» отримав механічні пошкодження передньої центральної частини та бокової лівої частини.

В протоколі огляду транспортного засобу від 28.02.2014 року аварійним комісаром ОСОБА_7 зафіксовано пошкодження правої, задньої частини автомобіля «Toyota Corolla».

ПрАТ «СК «ПРОСТО страхування» на підставі розрахунку страхового відшкодування № 94913 та страхового акту № 94913 від 16.05.2014 року перерахувало ПП ОСОБА_8 16449,54 грн. для оплати ремонту автомобіля. Дана обставина також підтверджується повідомленням ПрАТ «ПРОСТО страхування» (а. с. 31-34, 77).

Відповідно до квитанції від 26.08.2014 року (а. с. 237) ОСОБА_3 перерахував АТ «Просто страхування» 16449,54 грн., як відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В суді апеляційної інстанції відповідач вказував, що сплативши АТ «ПРОСТО страхування» 16449,54 грн., які нею були перераховані за ремонт автомобіля «Toyota Corolla» він вважав, що повністю відшкодував матеріальні збитки, які ним були спричинені власнику транспортного засобу дорожньо-транспортною пригодою за його участю. При цьому вказував, що відразу після ДТП між ним та ОСОБА_6Я, який керував автомобілем «Toyota Corola» було досягнуто домовленості, щодо відшкодування шкоди, зокрема на наступний після ДТП день він передав ОСОБА_6 12000 гривень, які мали бути витрачені останнім на ремонт автомобіля та зобовязувався відшкодувати страховій компанії витрачені кошти, що і було ним зроблено.

В суді апеляційної інстанції допитаний в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив факт отримання 12000 гривень від ОСОБА_3 При цьому вказував, що дані кошти ним не були оприбутковані та не були передані власнику автомобіля «Toyota Corolla».

Відповідно до ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження заявлених до стягнення сум, а саме вартості відновлювального ремонту, позивач зокрема надав акт № 00162 від 27.06.2014 року та акт №00161 від 27.06.2014 року виконаних робіт на загальну суму 66449,54 грн. На думку колегії суддів дані акти не можна вважати належними та допустимими доказами, що підтверджують вартість та необхідність проведення саме таких ремонтних робіт автомобіля «Toyota Corolla».

Про огляд транспортного засобу та необхідність проведення саме таких робіт, які зазначені у даних актах ОСОБА_3 не повідомлявся.

Позивачем необґрунтовано необхідності проведення ремонту автомобіля «Toyota Corola» у м. Черкаси, що є віддаленим від місця ДТП та місця де даний автомобіль використовувався. Доказів транспортування автомобіля до м. Черкаси позивачем також не надано і витрати транспортування автомобіля до стягнення позивачем також не заявлені.

Крім того акти виконаних робіт за відсутності в них відповідних даних не дозволяють оцінити, які деталі автомобіля були замінені на нові, які були відремонтовані.

Відтак суд позбавлений можливості вирішити питання щодо повернення відповідачу замінених запчастин за його згодою у випадку покладення обовязку відшкодування вартості відновлювального ремонту.

В суді апеляційної інстанції відповідач та його представник заперечували щодо проведення відповідної судової експертизи на предмет визначення дійсного матеріального збитку власнику автомобіля «Toyota Corolla», який був заподіяний в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.02.2014 року з підстав неможливості такого проведення оскільки транспортний засіб повністю відремонтований.

Представник позивача не заперечував, що на час розгляду справи судом транспортний засіб «Toyota Corolla» відремонтовано та він використовується за цільовим призначенням Волинською дирекцією ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_5».

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

З врахуванням викладеного безпідставне та необґрунтоване покладення на ОСОБА_3 відшкодування шкоди, не підтвердженої належними та допустимими доказами, буде порушувати законні права та інтереси відповідача при тому що відповідачем у добровільному порядку відшкодовано 28 449 грн. 54 коп., які ним не оспорюються.

Таким чином, висновки суду першої інстанції суперечать встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права, що згідно зі статтею 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмов у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_5» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: