"22" січня 2016 р. Справа № 363/3760/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

22 січня 2016 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору № 621005816 від 23.06.2011р. ОСОБА_1 отримала кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 23.06.2012 року. Згідно до умов договору позичальник зобов'язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов'язання не виконує. Станом на 23.12.2013р. утворилась заборгованість в розмірі 24 497 грн., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 13 624, 95 грн., пені - 10 872, 05 грн. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 621005816 від 23.06.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за Договором кредиту № 621005816 від 23.06.2011 року укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 З метою вирішення питання, щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за Договором кредиту № 621005816 від 23.06.2011 року позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надіслав відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості. Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення простроченої заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права позивача. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з неї суму заборгованості 24 497 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 244, 97 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином про що є підтвердження у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.

22 січня 2016 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору.

Судом встановлено, що 23.06.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 621005816, відповідно до якого остання отримала кредит на принципах поворотності, платності, строковості про що свідчить копія анкети - заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа - Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибутковаї картки з кредитом»( а.с. 20). Підписання цієї анкети - заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013 - 1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа - Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 621005816 від 23.06.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа - Банк». Відповідно до договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «Росвен Інвест Україна» набув статус нового кредитора за Договором кредиту № 621005816 від 23.06.2011 року укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1.(а.с. 6 - 8 ).

Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови.

Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 23.12.2013р. заборгованість за кредитним Договором № 621005816 складає 24 497 грн., виходячи з наступного: з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 13 624, 95 грн., пені - 10 872, 05 грн.

В свою чергу банком свої зобов'язання, визначені в ст. 1054 ЦК України виконано.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався.

Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не з'явився, не скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 10, 27 ЦПК України, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав доказів по справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов'язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 209, 212-215, 224-233, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 614, 634, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором кредиту- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» () - заборгованість у розмірі 24 497 ( двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» () судовий збір в сумі 244 ( двісті сорок чотири) гривні 97 (дев'яносто сім) копійок.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: М.Б. Баличева