АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/230/16
Провадження №22-ц/790/7571/15 Головуючий 1-ї інстанції - Нев'ядомський Д.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач-1), ОСОБА_4 (відповідач-2), в якому просив: 1.стягнути з відповідачів-1,2 на його користь заборгованість за договором суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 329 860,51грн., що утворилася станом на 25.05.2015року та складається із: 105 459,27грн. - сума належна до сплати орендної плати відповідно до п.п.2.1.2. цього договору за період з 10 грудня 2014 року по 20 травня 2015 року; 90 000,00грн. - сума належна до сплати орендної плати відповідно до п.п.2.1.1. договору за період з 21 серпня 2014 року по 25 травня 2015 року; 21 279,04грн. - проценти за користування коштами згідно п.6.2 договору та на підставі ст.536 ЦК України за період з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року; 112 200,00грн. - пеня згідно з п.6.2. договору на підставі ч.3 ст.549 ЦК України за період з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року; 922,20грн. - 3% річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року. 2. стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000,00грн.; 3. понесені судові витрати покласти на відповідачів.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 26 квітня 2012 року між ним та ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» був укладений договір оренди за №5279/н (надалі - Договір оренди), відповідно до умов якого останній передав йому в платне строкове користування на роздрібному майданчику Торгівельного центру «Барабашово» нерухоме майно: павільйон, торгівельною площею 70,46кв.м, площу складського приміщення 114,76кв.м, площу підсобного приміщення 13,5кв.м (надалі - Обєкт оренди), а він прийняв цей об'єкт оренди і зобов'язався сплачувати за нього орендну плату в порядку та розмірах, що передбачені умовами цього договору.

28 вересня 2012 року за згодою первісного орендодавця ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір суборенди, згідно умов якого позивач передав ОСОБА_1 вказаний об'єкт оренди, а останній прийняв його і зобов'язався сплачувати за нього орендну плату в порядку та розмірах, що передбачені умовами договору суборенди. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором суборенди, того ж дня між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився за виконання ОСОБА_1 всіх зобов'язань, покладених на нього договором суборенди від 28 вересня 2012 року. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором суборенди ОСОБА_1 виконував не належним чином, у зв'язку з чим утворилась вищевказана заборгованість, яку в добровільному порядку погасити відповідачі відмовляються.

В судове засідання суду першої інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 не з'явився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки своєї не повідомив.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором суборенди від 28 вересня 2012 року, що утворилася станом на 25 травня 2015 року у вигляді суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п.2.1.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 105 459,27грн. за період часу з 10 грудня 2014 року по 20 травня 2015 року, суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п.2.1.1. договору суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 90 000,00грн. за період часу з 21 серпня 2014 року по 25 травня 2015 року, процентів за користування коштами згідно п.6.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року на підставі ст.536 ЦК України в розмірі 21 279,04грн. за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року, пені згідно з п.6.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року на підставі ч.3 ст.549 ЦК України в розмірі 112 200,00грн. за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року та трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922,20грн. за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3 654,00грн.

У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки відповідачем ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому рішення згідно ч.1 ст.303 ЦПК України переглядається апеляційним судом в межах доводів апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Задовольняючи позов, зокрема в частині солідарного стягнення з відповідачів-1,2 на користь позивача заборгованості в сумі 105 459,27грн. на підставі п.п.2.1.2 договору суборенди від 28.09.2012року та договору поруки від 28.09.2012року, суд першої інстанції виходив з того, що ними порушені взяті на себе зобов'язання.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд дійшов його без з'ясування всіх обставин справи, прав та обов'язків сторін у даних правовідносинах, без надання належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

Так, відповідно до положень ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України умовами обґрунтованості рішення є повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, та відповідність висновків суду, викладеним у рішенні, обставинам справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних дій.

Судовим розглядом встановлено, що 26 квітня 2012 року між ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди №5279/н. (далі - Договір оренди), з визначенням терміну його дії - з 01 травня 2012 року по 31 грудня 2015 року. Згідно цього договору ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» надало в оренду ФОП ОСОБА_3 у тимчасове користування на роздрібному майданчику Торгівельного центру «Барабашово» нерухоме майно: павільйон (площу торгівельну 70,46кв.м, площу складського приміщення 114,76кв.м, площу підсобного приміщення 13,5кв.м) (далі - Обєкт оренди), а ФОП ОСОБА_3 прийняв цей об'єкт оренди і зобов'язався сплачувати за нього орендну плату в порядку та розмірах, що передбачені умовами даного договору.

У подальшому, 28 вересня 2012 року орендар ФОП ОСОБА_3, зі згоди орендатора ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА», уклав з ФОП ОСОБА_1 договір суборенди (надалі - Договір суборенди) вищеназваного Обєкта оренди, визначенням терміну дії до - 31 грудня 2015 року.

Згідно п.2.1. Договору суборенди орендна плата за користування суборендатором Обєкта оренди становить два обов'язкові щомісячні платежу. На користь суборендатора - в розмірі 10 000,00грн. за кожний місяць дії договору (п.2.1.1.), та на користь Первісного орендаря - в розмірі згідно розділу 2, а також пунктів 5.1-5.5 Договору оренди №5279/н від 29.04.2012р., укладеного між первісним орендарем ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» та орендатором ФОП ОСОБА_3

У цей же день, тобто 28.09.2012року, з метою забезпечення виконання ФОП ОСОБА_1 взятих зобов'язань за договором Суборенди, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як фізичними особами, було укладено договір поруки (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого останній зобов'язався нести солідарну відповідальність перед ОСОБА_3 за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 зобов'язань з оплати складової частини орендної плати відповідно до підпунктів 2.1.1. та 2.3.3., а також по сплаті процентів та пені за порушення строків внесення орендної плати.

Відповідач-1 порушив порядок сплати коштів за користування Обєктом оренди відповідно до умов договору суборенди, внаслідок чого утворилася заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2014року, яка набрала законної сили, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_3. На підставі вказаної постанови до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 04 червня 2014 року внесено запис №2096566 щодо припинення фізичної особи-підприємця, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Також, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 раніше звертався до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь суми заборгованості з орендної плати за період з 21 жовтня 2012 року по 29 серпня 2014 року (до моменту звернення з позовом до суду). Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15.06.2015року, яке набрало законної сили, позов задоволено частково (а.с.68-70).

У даному позові період, за який виникла заборгованість по сплаті орендної плати за Договором суборенди визначено з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ч.3 ст. 774 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 759, 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

За ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайом) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір і форма якої визначається договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст.762 ЦК України).

У п.2.1 договору суборенди від 28.09.2012року сторони договору встановили, що орендна плата за користування відповідачем Обєктом оренди складається з двох обов'язкових щомісячних платежів, а саме:

- на користь первісного орендодавця ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» в порядку та розмірах відповідно до розділу 2 та пунктів 5.1 - 5.5 договору оренди №5279/н;

- на користь ОСОБА_3 в розмірі 10 000,00грн. за кожний місяць строку дії договору суборенди, незалежно від часу фактичного використання об'єкта оренди відповідачем та причин можливого невикористання.

Згідно пунктів 2.2., 2.3. договору суборенди нарахування орендної плати розпочинається з дня укладення договору суборенди. Сплата відповідачем має здійснюватися щомісячно авансовим платежем за наступний місяць до 20 числа кожного місяця.

У підпункті 2.3.2. договору суборенди сторони домовилися про готівкову форму сплати відповідачем орендної плати особисто позивачеві. В разі виникнення обставин, що перешкоджають особистому переданню відповідачем належної позивачеві частини орендної плати, відповідач зобов'язаний сплатити її у спосіб, передбачений ст.537 ЦК України, у зв'язку з чим сторони дійшли згоди, що прострочення кредитора по грошових зобов'язаннях відповідача неможлива.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Отже, стягнення орендної плати з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 за користування об'єктом оренди за договором суборенди від 28.09.2012року за 9 місяців, тобто за період з 21.09.2014р. по 25.05.2015року по 10 000,00грн. за кожний місяць а всього 90 000,00грн., є правомірним.

Крім того, відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В оскаржуваному рішенні вірно розрахована сума трьох процентів річних за час прострочення ОСОБА_1 сплати орендної плати за період 21.09..2014р. по 25.05.2015р., а саме за періодами в залежності від розміру накопиченого боргу на загальну суму 992,20грн.

Відповідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Положеннями ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення зобов'язання.

В п.6.2 договору суборенди від 28.09.2012року встановлено, що за несвоєчасне виконання зобов'язань з оплати відповідачем складової частини орендної плати на користь позивача відповідач зобов'язується сплатити проценти за безпідставне користування належними до сплати позивачу коштами на підставі ст.536 ЦК України в розмірі потрійної облікової ставки НБУ за увесь час такої прострочки, а також пеню згідно ч.3 ст.549 ЦК України в розмірі 1,0% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання з оплати орендної плати.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять його умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Положення пункту 6.2 договору суборенди від 28.09.2012року про пеню не суперечить ст.549 ЦК України, відповідно до якої, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, і повністю відповідає наведеному визначенню пені.

Оскільки укладений сторонами договір суборенди від 28.09.2012року є чинним, не розірваний, не визнаний в установленому порядку нікчемним чи недійсним, він підлягає виконанню.

Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням боржником зобов'язання.

Сума належних до стягнення процентів за безпідставне користування належними до сплати позивачу коштами на рівні потрійної облікової ставки НБУ за час з 21.09.2014року по 25.05.2015року за періодами в залежності від суми накопиченого боргу та рівня облікової ставки складає 21 279,04грн.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів також погоджується з розрахунком належної до сплати пені, яка за період з 21.09.2014р. по 25.05.2015р. становить - 112 200,00грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для стягнення на користь позивача суми - 105 459,27грн., що становить орендну плату, яку згідно п.п.2.1.2 договору суборенди ОСОБА_1 повинен був перерахувати безпосередньо на розрахунковий рахунок ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА». Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що вказана сума ОСОБА_3 була сплачена власнику Обєкта оренди - ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» і на підставі чого у нього виникло право регресу. Позивачем з цього приводу надано лише письмову вимогу від 11.12.2014року за №1661/243, в якій ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» повідомляє ОСОБА_3 проте, що загальна заборгованість за договором оренди від 26 квітня 2012 року за період з 01 січня 2014 року по 10.12.2014року складає - 251 625,56грн. і просять її терміново сплатити. ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» у даній справі не є стороною. Стягненням вказаної суми на користь ОСОБА_3 зачіпаються їхні права та інтереси.

Окрім того, як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7, на даний час ніякого рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ УКРАЇНА» заборгованості по орендній платі не існує і доказів про добровільну сплату позивачем заборгованості з орендної плати також не мається.

Твердження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 стосовно того, що відповідач-1 ніякої заборгованості перед ОСОБА_3 по сплаті орендної плати за договором суборенди від 28 вересня 2012 року немає, оскільки гроші віддавалися позивачу на руки, колегією суддів не приймаються, т.я. будь-яких доказів (розписок або інших документів) з цього приводу ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надавалось, а тому ці твердження є голослівними.

Згідно ст.88 ЦПК України зміні підлягає розмір стягнутого судового збору, т.я. сума стягнутої заборгованості зменшується на 105 459,27грн., тому загальна сума, яка підлягає стягненню буде становити - 224 401,24грн. (90 000,00грн. + 21 279,04грн. + 992,20грн. + 112 200,00грн.). Із цієї суми 1% становить 2 224,01грн., що становить розмір судового збору та який підлягає стягненню з відповідачів - в рівних частках по 1 122,00грн.

Згідно п.п.1),4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.1),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року

змінити: в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми орендної плати 105 459,27грн. за період з 10 грудня по 20 травня 2015 року відповідно до п.2.1.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року - скасувати і у задоволенні цих позовних вимог відмовити; в частині солідарного стягнення судового збору в сумі 3 654,00грн. - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2 244,01грн. - в рівних частках з кожного - по 1 122,00грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -