Справа № 740/2729/16-ц
Провадження № 2/740/911/16
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"25" серпня 2016 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» за укладеним з ним кредитним договором №12/46 від 09 лютого 2007 року про отримання 50 000 доларів США, в розмірі 2 607 550, 95 грн. за тілом та відсотками по кредиту станом на 27.04.2016 року звернути стягнення на належний на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 09.02.2007 ОСОБА_2 предмет іпотеки - житловий будинок №90 по вул. Франка в м.Ніжині відповідно до укладеного іпотечного договору від 09 лютого 2007 року..

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: не конкретно викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину та до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судових збір», а саме 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Так, позивач зазначає ціну позову в сумі 2 607 550 грн. 95 коп., зазначаючи це як загальну суму заборгованості за кредитним договором від 09.02.2007 року, не конкретизуючи в заяві, за який період часу виникла ця заборгованість з урахуванням доданого заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду від 23.07.2010 року про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 459898 грн. 34 коп.

Посилаючись на п.6 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» в частині того, що вимога предявлена заставодержателем після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання, позивач не зазначає, яким чином вирішена вимога про виконання основного зобовязання про стягнення заборгованості саме в такому розмірі.

Всупереч вимогам ст.35 закону України «Про іпотеку» позивач не надав відомостей про те, чи надсилалась відповідачу письмова вимога про виконання порушеного зобовязання і сплати розрахованої позивачем заборгованості у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги та дані про отримання такої вимоги ОСОБА_2

Крім того, заява не містить обґрунтування заявленої вимоги з урахуванням дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті №1304-VII від 03 червня 2014 року.

За таких обставин, заяву необхідно відповідно до ст. 121 ЦПК України залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ковальова Т.Г.