АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/303/16 Головуючий 1 інстанції Гуменний З.І.
Справа № 636/287/15-ц Доповідач Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, треті особи Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, Гаражно-будівельне товариство «Автолюбитель» про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення просила визнати за ОСОБА_2В, в порядку спадкування за законом, як за спадкоємицею другої черги, право власності на: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала її померлому рідному брату ОСОБА_3; 1/2 частку легкового автомобілю НОМЕР_1, номер кузова ХТА 7313, 2008 року, який належав її померлому рідному брату ОСОБА_3; гараж реєстраційний № 178 в автомобільному кооперативі (товаристві) «Автолюбитель-2», що знаходиться за адресою: 63001, Харківська обл. м.Чугуїв, вул.Щорса, 12-А, за який її померлий рідний брат ОСОБА_3 повністю сплатив пай та сам за свої кошти його збудував, після розірвання шлюбу в 1985 році з ОСОБА_1; зобовязати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Харківській області видати ОСОБА_2 технічний паспорт на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21154, д/н АХ 5692 В,М, номер кузова ХТА 7313, 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 02.11.2013 року помер ОСОБА_3 рідний брат ОСОБА_2, який не складав заповіту.

Після смерті ОСОБА_3В, залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_2; 1/2 частина легкового автомобілю НОМЕР_1, 2008 року; гараж № 178 гаражно-будівельного товариства «Автолюбитель-2», що знаходиться за адресою: 63001, Харківська обл. м.Чугуїв, вул.Щорса, 12-А, які належали померлому на праві власності, але відсутня державна реєстрація права власності на гараж.

У шестимісячний строк ОСОБА_2 подала у Чугуївську нотаріальну контору Харківської області заяву про прийняття спадщини, з такою ж заявою звернулась і колишня дружина її брата ОСОБА_1

23.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на ? частку спільно нажитого майна в порядку спадкування за законом.

На стадії судового розгляду справи ОСОБА_1 подала заяву про залишення без розгляду частини вимог щодо визнання за нею права власності на гараж у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-2», яка ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02 червня 2014 року була задоволена.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3В, та ОСОБА_1 з 1985 року по 02 листопада 2013 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобілю ВАЗ 21154, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, як частку у майні спільної власності, набутому за час проживання однією сімєю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 476,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Своїми протиправними діями, які полягають у ненаданні ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 перешкоджає їй в оформленні її прав на спадщину на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 січня 2015 року.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності:

-на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3;

-1/2 частину легкового автомобілю ВАЗ-21154, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску;

-гараж № 178 гаражно-будівельного товариства «Автолюбитель-2», що знаходиться за адресою: м.Чугуїв, Харківської обл., вул.Щорса, 12-А,

в порядку спадкування за законом після смерті 02 листопада 2013 року ОСОБА_3

Зобовязано Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області видати ОСОБА_2 видати технічний паспорт на 1/2 частину легкового автомобілю ВАЗ-21154, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 974,40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на гараж № 178 гаражно-будівельного товариства «Автолюбитель-2», що знаходиться за адресою: м.Чугуїв, Харківської обл., вул. Щорса, 12-А скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні цих позовних вимог. Зокрема зазначила, що гараж є спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і вона має право на його 1/2 частину.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне дослідження обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з положень статей 317, 328, 1216, 1218, 1258, 1262 ЦК України з урахуванням розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» та тих обставин, що ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_3. Внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке є предметом спадщини їй було відмовлено нотаріусом у вчинені нотаріальних дій у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Суд вважав, що в склад спадщини після смерті ОСОБА_3 входить спірний гараж, оскільки за життя спадкодавцем було внесено пайовий внесок за нього у повному обсязі.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Судом установлено, що ОСОБА_3, який помер 02 листопада 2013 року, з 1984 року був членом ГБК «Автолюбитель-2» та користувачем гаража № 178, розташованого в ГБК «Автолюбитель-2» по вул. Щорса,12-А в м. Чугуїв, Харківської області.

В матеріалах справи містяться довідки Чугуївського ГБК «Автолюбитель-2» від 04 квітня 2014 року за № 14/47 та від 14 січня 2015 року за № 15/65, в яких зазначено, що будівництво гаражів проводилося з початку 1985 року. Заборгованості по пайовим внескам за гараж № 178, який належить ОСОБА_3 нема ( том 1 а.с. 20, 247).

Отже, з наданих Чугуївським ГБК «Автолюбитель-2» довідок не вбачається даних про час внесення ОСОБА_3 пайового внеску за спірний гараж у повному обсязі, а лише є данні, які свідчать про відсутність заборгованості по пайовим внескам за гараж № 178, який належить ОСОБА_3.

За положеннями частин 1,3 статті 15 Закону України від 07 лютого 1991 року «Про власність» та розяснень, які містяться у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші дії ,угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті членів житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

З аналізу зазначеної норми слідує, що момент виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього у повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_3 повністю вніс пайовий внесок за гараж, то він став його власником, а тому спірний гараж є частиною спадкової маси, право на яку відкрилось після його смерті.

Відповідно до статті 1262 ЦК України ОСОБА_2 (позивачка) має право на спадкування за законом у другу чергу, оскільки є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_3

Відповідно до статті 1264 ЦК України ОСОБА_1А.( відповідачка) має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами частини 3 статті 10, частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки моментом виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього у повному обсязі, а доказів, які б свідчили про час внесення ОСОБА_3 пайового внеску за спірний гараж у повному обсязі, матеріали справи не містять, тому підстав вважати, що у ОСОБА_1 , відповідно до статті 74 СК України є право на 1/2 частину спірного гаража, як майна спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у апеляційного суду не має.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді: П.В. Кісь

ОСОБА_4