Справа № 656/643/16-ц
Номер провадження 2-о/656/27/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Іванівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.М.

за участі секретаря Кидрук О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Іванівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідоцтва про хворобу, посилаючись на те, що 26 квітня 2001 року військова лікарняна комісія військової частини НОМЕР_1 , по розпорядженню командира в/ч НОМЕР_2 «Округ», яка розташована в м.Сімферополі, видала свідоцтво про хворобу №510, вказавши невірно його прізвище « ОСОБА_2 ». Ці дані не співпадають з даними в його паспорті, згідно яких його прізвище « ОСОБА_3 ». Внести виправлення до свідоцтва про хворобу він не має можливості, у зв`язку з тим, що дане підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території, військова частина відноситься до іншої країни Російської Федерації. Встановлення факту належності йому цього документу потрібно для призначення пенсії по інвалідності. Просить суд встановити, що свідоцтво про хворобу №510, видане 26 квітня 2001 року військовою лікарняною комісією військової частини НОМЕР_1 , належить йому.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, оскільки перебуває на лікуванні.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задовлення вимог заявника не заперечувала, пояснивши, що дійсно ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії по інвалідності, однак при оформленні документів на пенсію було виявлено розбіжності у прізвищі заявника в свідоцтві про хворобу №510 від 26.04.2001 року.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 1981 року народження з 17 жовтня 2000 року по 16 травня 2001 року проходив службу в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою, виданою Нижньосірогозько-Іванівським об`єднаним районним військовим комісаріатом від 28.10.2016 року (а.с.15).

Згідно свідоцтва про хворобу №510 видане 26.04.2001 року військовою лікарняною комісією військової частини НОМЕР_1 , по розпорядженню командира в/ч НОМЕР_2 «Округ», заявник з 11.04.2001 року по 26.04.2001 року знаходився на лікуванні та обстеженні у військовій частині НОМЕР_1 в м.Сімферополі з діагнозом: цукровий діабет, 1 тип, тяжкого ступеню, фаза субкомпенсації; початкові прояви діабетичної мікроангіспатії. При заповненні свідоцтва прізвище заявника вказане як « ОСОБА_2 » (а.с.5).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Комсомольським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області 20.08.2012 року, вбачається, що прізвище заявника « ОСОБА_3 » (а.с.3-4).

Заявник є інвалідом третьої групи, діагноз: цукровий діабет, І тип, інсулінозалежний, тяжка форма; захворювання пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується випискою з акта огляду медико соціальною експертною комісією №282904 від 16.08.2016 року (а.с.6).

Свідок ОСОБА_5 в суді показала, що вона є матір`ю заявника, 16.10.2000 року її сина призвали до проходження військової служби в армії. ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині НОМЕР_2 «Округ» в м.Сімферополі. В 2001 році з військової частини їй повідомили, що її син захворів на цукровий діабет і знаходиться на лікуванні у військовому шпиталі в м.Сімферополі. Після лікування та обстеження, її сину видали медичне свідоцтво №510 від 26.04.2001 року про непридатність до військової служби, в якому допустили помилку при написанні прізвища « ОСОБА_2 ». Вона відразу зверталася з цього приводу до командира в/ч, однак той повідомив їй, що це незначна помилка та її виправляти непотрібно.

Відповідно до п. 1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 (далі постанова ПВСУ), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема: про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки /п.12 постанови ПВСУ/.

Таким чином, в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-УІІ від 15 квітня 2014 року, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя визначається тимчасово окупованою територію.

Заявник не може реалізувати своє право на оформлення пенсії по інвалідності, внаслідок допущення при видачі свідоцтва про хворобу помилки у прізвищі заявника та неможливості внести відповідні виправлення, у зв`язку із знаходженням військової частини на тимчасово окупованій території.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про хворобу №510 від 26.04.2001 року має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для оформлення пенсії по інвалідності.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та зазначене вище свідоцтво про хворобу дійсно належить йому. А оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 215, п.6 ч.1 ст.256, ст. 259 ЦПК України, п.1, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд,

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Іванівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Херсон, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , належить свідоцтво про хворобу №510, видане 26 квітня 2001 року військовою лікарняною комісією військової частини НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Іванівський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. М. Ковальчук