Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2016 Справа №607/19374/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., за участі секретаря судового засідання Чичкевич О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про скасування розпорядження органу приватизації , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з вернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним.

Також позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої позивач просить вважати позовною вимогою наступне: скасувати розпорядження керівника Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 18.10.1993р. за №4803.

Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Її представником ОСОБА_5 було надіслано заяву про слухання справи у його відсутності у зв'язку із неможливістю з'явитися в судове засідання. Позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначає, що 21.10.1993р. квартиру АДРЕСА_1, що у місті Тернополі, у якій вона проживала разом із відповідачами, було приватизовано, свідченням чого являється свідоцтво про право власності на житло, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 21.10.1993р. Усі документи, необхідні для приватизації, подала в Тернопільське бюро технічної інвентаризації мати позивачки без її згоди. Також позивач зазначає, що не ставила свого підпису на жодному із документів.

Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився.

Проте, ним було направлено заяву на адресу суду, у якій він визнає позовні вимоги та засвідчує, що документи на приватизацію підписувалися ним замість матері та без її згоди. Свій вчинок пояснює тим, що на момент приватизації мати перебувала за кордоном, а саме в США, та не мала змоги приїхати задля приватизації квартири. Таке поспішне рішення ним було прийнято у зв'язку із впливом засобів масової інформації, у яких говорилося про закінчення термінів подання документів на приватизацію.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася. Проте, направила заяву на адресу суду, у якій визнає позов та підтверджує той факт, що документи на приватизацію підписував її внук ОСОБА_4 та те, що позивач в той час перебувала за кордоном в США. Просить слухати справу у її відсутності.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився. Проте, направив заяву на адресу суду, у якій зазначає, що підтверджує обставини, викладені позивачкою у позовній заяві. Зазначає, що заяву на приватизацію квартири АДРЕСА_1 його син ОСОБА_4, оскільки його дружина перебувала на той час за кордоном.

Представник третьої особи ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» в зал судового засідання не з'явився.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з приписами статті 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Частини 2 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Із змісту копії витягу з закордонного паспорта позивачки вбачається, що остання в березні 1991 року виїхала до США, і жодних доказів з цього часу про перетин кордону у зворотному порядку, тобто повернення позивачки до України, сторонами спору не надано і судом не здобуто.

В силу ст. 60 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на кожну із сторін спору.

Окремо Пленум Верховного Суду України в абзаці четвертому п.11 постанови №14 від 18.11.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» наголошує, що якщо сторона визнала обставини, якими інша сторона обґрунтовує вимоги, згідно ст. 61 ЦПК України, ці обставини взагалі не потребують доказування.

Вищезазначено, що ОСОБА_1 повідомила, що 21.10.1993р. квартиру АДРЕСА_1, що у місті Тернополі, у якій вона проживала разом із відповідачами, було приватизовано, свідченням чого являється свідоцтво про право власності на житло, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 21.10.1993р. Усі документи, необхідні для приватизації, подала в Тернопільське бюро технічної інвентаризації мати позивачки без її згоди. Також позивач зазначає, що не ставила свого підпису на жодному із документів.

Відповідач ОСОБА_4 направив заяву на адресу суду, у якій він визнає позовні вимоги та засвідчує, що документи на приватизацію підписувалися ним замість матері та без її згоди. Свій вчинок пояснює тим, що на момент приватизації мати перебувала за кордоном, а саме в США, та не мала змоги приїхати задля приватизації квартири. Таке поспішне рішення ним було прийнято у зв'язку із впливом засобів масової інформації, у яких говорилося про закінчення термінів подання документів на приватизацію.

Відповідач, ОСОБА_2 направила заяву на адресу суду, у якій визнає позов та підтверджує той факт, що документи на приватизацію підписував її внук ОСОБА_4 та те, що позивач в той час перебувала за кордоном в США.

Відповідач, ОСОБА_3, направив заяву на адресу суду, у якій зазначає, що підтверджує обставини, викладені позивачкою у позовній заяві. Зазначає, що заяву на приватизацію квартири АДРЕСА_1 його син ОСОБА_4, оскільки його дружина перебувала на той час за кордоном.

Відтак в силу ст. 61 ЦПК України, факт відсутності особистого підпису позивачки на заяві про приватизацію спірної квартири, доказування не потребує - тобто Позивачка є членом сім'ї, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, і відповідно до частини 2 статті 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" повинна була подати письмову заяву про згоду на приватизацію квартири, в якій вона мешкала як член сім'ї, однак заяву про згоду на приватизацію позивачка не подавала.

З огляду на вище викладене, керуючись ч.2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст.179,212,215 ЦПК України, ст.ст.328,347 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» - задовольнити.

Скасувати розпорядження керівника Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 18 жовтня 1993 року за №4803.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.М. Братасюк