АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 759/3154/14-ц Головуючий в І інстанції: Чала А.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/119/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Панченка М.М., Українець Л.Д.,

при секретарі - Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника Масловського Ігоря Анатолійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з залиттям квартири,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 та просила стягнути з останньої 33 388 грн. у відшкодування матеріальної шкоди у зв*язку із залиттям квартири, 1 400 грн. вартості експертного дослідження, 5 000 грн. витрат на послуги адвоката і судові витрати в сумі 397 грн. 88 коп..

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року відмовлено в задоволені позову.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 та її представник Масловський І.А. подали апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не в повній мірі досліджені належні та допустимі докази у справі та не надано їм належної правової оцінки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Масловський І.А. підтримав апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 скаргу не визнала.

Представник ОСОБА_1 - Масловський І.А. суд повідомив, що третій особі ОСОБА_4, яка є дочкою позивачки, відомо про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, а власником іншої Ѕ частини цієї квартири є ОСОБА_4 (а.с. 69-70 - копія свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 2007 року)

Квартира позивачки є ізольованою двокімнатною квартирою (а.с.71-73 - копія технічного паспорту БТІ).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2001 року (а.с.99 - копія договору) та є зареєстрованою в цій квартирі (а.с.100 - довідка по формі №3).

Згідно частини 4 ст.319 ЦК України, власність зобов*язує.

Відповідно до правил ст.322 ЦК України, власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з копії акту від 26 червня 2013 року, затвердженого директором КП «Рео-5», мало місце залиття квартири АДРЕСА_3 з квартири №164, яка розташована поверхом вище через розірвання ізолювання до водо-запірної арматури, внаслідок чого було пошкоджено стеля, стіни у двох кімнатах, коридорі, кухні, туалет (а.с.10 - копія акту).

В листі КП «Рео-5» від 02 жовтня 2014 року, також, вказана причина залиття квартири позивачки з вище розташованої квартири №164, внаслідок зриву гнучкого з*єднання від зливного бачка унітазу до водо-запірної арматури в приміщенні санвузла (туалетної кімнати), про що в журналі сантехнічних заявок здійснено відповідний запис про те, що лопнула підводка до туалету внаслідок халатного відношення мешканців квартири №164 (а.с.187 - лист, а.с.188-190 - копія витягу з журналу ABC, а.с.191-193 - копія витягу з журналу сантехнічних заявок).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовного того, що з вини мешканців квартири №164, відповідальність за яку несе її власник - відповідачка ОСОБА_3 сталося залиття квартири позивачки.

Причиною залиття квартири позивачки, відповідно до акту від 26 червня 2013 року, є зрив ізолювання до водо-запірної арматури в квартирі № 164.

Належних і допустимих доказів з боку сторони відповідача на спростування таких обставин суду не надано.

За матеріалами справи, позивачка є власником 1/2 частини квартири № АДРЕСА_1. Право звернення до суду на відшкодування шкоди, завданої майну останньої, обмежується обсягом її власності, тобто 1/2 частиною квартири.

Згідно частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони позивача ухвалою від 17 листопада 2015 року (т.2 а.с.24,25), призначалась експертиза щодо визначення вартості матеріальної шкоди та причин залиття квартири.

Згідно висновку № 22071/15-43 КНІДІСЕ від 09 червня 2016 року (т.2 а.с.45-55) вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір матеріальної шкоди) становить 13458, 00 грн. Встановить причину залиття квартири експерту не виявилось можливим у зв*язку з відсутністю пошкоджень санітарно-технічного обладнання у кв. 164 (відповідача).

За матеріалами справи вина відповідача у спричинені матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири позивача, доведена.

На користь позивача слід стягнути з відповідача матеріальну шкоду, витрати, пов*язані з розглядом справи, виходячи з частки належної їй на праві власності пошкодженої квартири, а саме з Ѕ частини.

Оскільки розмір матеріальної шкоди становить 13458,00 грн., стягненню підлягає 6729,00 грн.( 13458,00 : 2).

Втрати за проведення експертизи, сплата якої визначено у розмірі 4224,00 грн. (т.2 а.с.30), стягненню підлягає 4224,00 ( 2112,00 : 2).

Судовий збір підлягає стягненню в сумі 318,38 грн. = 198,94 + 119,44. Оплата судового збору за подачу позиву, як зазначено у позові 397,88 грн.: 2 = 198,94 грн., за подачу апеляційної скарги сплачено 218,44 грн. : 2 = 119,44 грн. (т.1 а.с.243).

Витрати за надання правової допомоги підлягають стягненню у сумі 1075,99 грн., виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 17 лютого 2014 року укладалась угода № 17-ц/02/14 з адвокатом Поповичем Т.С. про надання правових послуг адвокати (т.1 а.с.6).

Оплати за адвокатські послуги за вказаним договором здійснена 28 лютого 2014 року через банківську установу (ПАТ «Креді Агріколь Банк») у розмірі 5000,00 грн.

Даних про обсяг послуг адвоката, які б підтверджувалась актом прийму-передачі послуг, суду не надано.

Однак, як вбачається з матеріалів справи адвокат Попович Т.С. приймав участі в судових засіданнях в суді першої інстанції, як представник позивача (т. 1 а.с.84,95,105,128,194,219).

Відповідно ст.1 до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною,а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з журналів судових засідань, адвокат Попович Т.С., який діє в інтересах ОСОБА_1, брав участь у наступних судових засіданнях:

20 березня 2014 року - 3 хв.; 02 квітня 2014 року - 5 хв.;17 квітня 2014 року 30 хв., 08 травня 2014 року - 140 хв.; 05 травня 2015 року -57 хв.; 29 липня 2015 року - 60 хв. - що разом становить 265 хв.

Мінімальний розмір заробітної плати за вказані періоди, становив 1218 грн., таким чином, із розрахунку: 1218 грн. * 0,4 / 60 * 265 хв. сума = 2151, 98 грн.

Сума як підлягає стягненню становить 1075,99 грн. (2151,98 : 2).

В апеляційній скарзі ставиться питання про стягнення витрат, пов*язаних з наданням правової допомогу у розмірі 8897,60 грн. До апеляційної скарги додано договір-доручення про надання правової допомоги від 05 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 і адвокатом Масловським І.А.

Водночас колегія суддів не приймає до уваги надану розрахункову квитанцію серії КДАВ № 39124 (т.1 а.с.250-в), щодо суми розрахунку у розмірі 3897,60 грн. Дана квитанція свідчить про суму розрахунку надання правової допомоги, а не про здійснення оплати за послуги. Крім того, розрахункова квитанція не містить повних даних про особу, яка здійснила такий розрахунок; відбиток печатки не повний та не відображає усі реквізити.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Скасуванню оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309,313 ЦПК колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника Масловського Ігоря Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (03148 АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (03148 АДРЕСА_5) матеріальну шкоду у розмірі 6729 грн.00 коп., витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2112 грн.00 коп., витрати, пов*язанні за надання правової допомоги, у розмірі 1075 грн. 99 коп., сплачений судовий збір в сумі 318 грн. 38 коп., всього стягнути - 10 235 грн.38 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: