АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/661/2016 Головуючий у1-й інстанції - Даниленко В.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.,

суддів - Барановської Л.В., Побірченко Т.І.,

при секретарі - Бугай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а останній, в свою чергу, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в її вихованні. Крім того, позивач зазначала, що не має змоги працювати, оскільки дитина потребує постійного догляду, а тому з відповідача, на її думку, підлягають стягненню також і аліменти на її утримання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня2015 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто аліменти на утримання позивача в сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржуване рішення, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Послався на те, що позивачем не обґрунтовано суму аліментів, які були стягнуті судом. Крім того, послався на порушення судом норм процесуального права в частині недотримання таємниці нарадчої кімнати, а також несвоєчасного направлення справи до суду апеляційної інстанції після подання відповідачем апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі та щодо відмови в прийнятті до розгляду зустрічного позову.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2014 року, в якому перебувають і на даний час.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 2000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має регулярного доходу та не надає належної матеріальної допомоги своїй малолітній доньці та дружині, на утриманні якої перебуває дитина до трьох років.

Колегія судів з таким висновком погоджується повністю.

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно доч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст.182 СКУкраїни при визначенні розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись вказаними правовими нормами, судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини та її матері.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не працює та не має регулярного доходу, у зв'язку з чим суд правомірно допустив стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

При цьому, судом дотримано положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Між тим, вимагаючи зміни розміру стягнутих аліментів, скаржник жодним чином не аргументує власну позицію та не наводить правових підстав для такої зміни. Так, відповідачем не зазначено обставин, які свідчать про те, що указаний розмір аліментів є завищеним, необґрунтованим, а також непосильним для сплати, з огляду на матеріальний стан платника аліментів.

Відповідач є фізично здоровою людиною і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання своєї малолітньої доньки і її матері.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається відомостей щодо перебування на утриманні відповідача будь-яких інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Разом з тим, інші доводи апеляційної скарги зводяться до процесуальних та процедурних порушень з боку суду першої інстанції та, зокрема, працівників його апарату, що не може бути підставою для визнання рішення суду незаконним та його скасування.

З огляду на вищевикладене, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня2015 року ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: