Справа №522/6014/16-ц
Провадження№2/522/4839/16
УХВАЛА

07 квітня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 22.12.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчений ПНОМНО ОСОБА_1, р.№1509 недійним.

Одночасно позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2014 року, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що за час розгляду справи відповідач може продати або будь-яким способом розпорядитися спірною квартирою, чим може позбавити її, позивача, можливості захищати своє право на належне їй за законом майно, та, що невжиття заходів забезпечення позову в може утруднити задоволення позову або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_2, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3.

Копію ухвали суду для виконання направити до Центру обслуговування громадян (м.Одеса, пр-т Шевченка, 4-а).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

07.04.2016