Справа №173/2411/15-ц
Провадження №2/173/144/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради про визнання права власності за набувальною даністю - ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності за набувальною давністю до відповідача Ганнівської сільської ради, згідно якої просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 посилаючись на наступне.

В 1992 році вона приїхала до с. Ганнівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області із м. Душанбе республіки Таджикистан разом зі своєю сім»єю.

В цьому ж році вона разом зі своєю сім»єю була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1. Будинок належав ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла в с. Ганнівка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_3, залишила заповіт на ім»я ОСОБА_4, який був посвідчений 06.05.1997 року Ганнівською сільською радою, реєстровий № 15.

Після смерті ОСОБА_3, спадкоємець за заповітом ОСОБА_4, прийняв спадщину у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1.

29.07.1997 року між нею та ОСОБА_4, був укладений попередній договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку, який був посвідчений Ганнівською сільською радою. Відповідно до умов договору ОСОБА_4 повинен був оформити спадщину після смерті ОСОБА_3,. до 01.01.1998 року та укласти з нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу жилого будинку. Вартість будинку була визначена ними в розмірі 500 доларів США, які були сплачені нею ОСОБА_4, 29.07.1997 року.

Після укладання попереднього договору ОСОБА_4, не уклав з ними основного договору до 01.01.1998 року. Лише в 1999 році ОСОБА_4,. звернувся в БТІ Верхньодніпровського району для отримання довідки-характеристики на житловий будинок. Їй достовірно не відомо чи отримав ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як він мешкав в Херсонській області і в с. Ганнівка з»являвся досить рідко.

Приблизно в ІНФОРМАЦІЯ_3 році ОСОБА_4,. помер в с. Ганнівка Верхньодніпровського району та був похований там на цвинтарі. За життя ОСОБА_4. передав їй всі оригінали документів на житловий будинок, які на сьогоднішній день знаходяться в неї.

З ОСОБА_4, вона не встигла укласти нотаріальну угоду купівлі-продажу житлового будинку. На скільки їй відомо, ні батьків, ні інших родичів, які б могли прийняти спадщину після його смерті не було.

Оскільки починаючи з 1997 року вона добросовісно, відкрито, безперервно володіла та користувалась чужим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1, то вважає, що вона набула права власності на даний будинок за набувальною давністю, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи

Відповідач - представник Ганнівської сілськьої ради в судове засіданні не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відповідача. Будь-яких заперечень проти позовних вимог не надав.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що позивач є фактичним володільцем житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1. Так як в 1992 році позивач приїхала до с. Ганнівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області із м. Душанбе республіки Таджикистан разом зі своєю сім»єю.

В цьому ж році позивач разом зі своєю сім»єю була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідками Ганнівської сільської ради. Будинок, в якому поселилась позивач з сім»єю за дозволом сільської ради та власниці будинку належав ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, померла в с. Ганнівка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_3, залишила заповіт на ім»я свого онука ОСОБА_4, який був посвідчений 06.05.1997 року Ганнівською сільською радою, реєстровий № 15, що підтверджується копією заповіту.

Після смерті ОСОБА_3. спадкоємець за заповітом ОСОБА_4, спадщину у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 належним чином не оформив. Так як відповідно до повідомлення державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Проте, 29.07.1997 року між позивачкою та ОСОБА_4, був укладений попередній договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку, який був посвідчений Ганнівською сільською радою. Відповідно до умов договору ОСОБА_4, повинен був оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, до 01.01.1998 року та укласти з нею нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу жилого будинку. Вартість будинку була визначена ними в розмірі 500 доларів США, які були сплачені нею ОСОБА_4,. 29.07.1997 року, що підтверджується копією договору від 29.07.1997 року. посвідченого секретарем Ганнівської сільської ради .

Після укладання попереднього договору ОСОБА_4, не уклав з позивачкою основного договору до 01.01.1998 року. Лише в 1999 році ОСОБА_4,. звернувся в БТІ Верхньодніпровського району для отримання довідки-характеристики на житловий будинок. .

Приблизно в ІНФОРМАЦІЯ_3 році ОСОБА_4 помер в с. Ганнівка Верхньодніпровського району та був похований там на цвинтарі. За життя ОСОБА_4. передав позивачці всі оригінали документів на житловий будинок, які на сьогоднішній день знаходяться в неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що починаючи з 1992 року позивач ОСОБА_1, добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Тобто таке володіння здійснюється позивачем більше 10 років. Належне володіння позивача зазначеним вище будинком полягає у здійсненні ним оплати комунальних платежів, поточного ремонту будинку та підтримання його в належному стані.

Дані факти підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачкою та її сім»єю, з якими підтримують дружні відносини. Їм відомо, що позивач разом із сім»єю переїхали до с. Ганнівка із Таджикистана як біженці. Їх поселили в будинку ОСОБА_3,. яка на той час була особою похилого віку та проживала разом зі своєю сестрою, так як вони доглядали одна за одною. Хатинка, в якій поселились позивач зі своєю сім»єю була стара та занедбана. Позивачка та її сім»я зробили добрий ремонт в будинку, замінили вікна, пофарбували, навели порядки. В даний час це зовсім інший будинок. Їм також відомо, що ОСОБА_3 ,. заповідала даний будинок своєму онуку ОСОБА_4, який в свою чергу продав будинок позивачці. Так як ОСОБА_4,. вів асоціальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями - невдовзі після продажу будинку він помер та похований в с. Ганнівка. За цей час ніхто ніяких претензій до позивачки не пред»являв. Вона протягом більше як десять років користується даним будинком. Здійснює належне його утримання. На даний час це сучасний благоустроєний будинок

Факт відкритого, добросовісного та належного володіння та користування позивачем зазначеним вище будинком підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Так, згідно даних погосподарської книги Ганнівської сільської ради встановлено. що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1

Тобто з наданих суду довідок та відомостей погосподарської книги вбачається, що Ганнівська сільська рада, на території якої розташоване зазначене вище домоволодіння визнає право власності на нього позивача та будь-яких претензій з цього приводу немає.

Згідно оглянутих в судовому засіданні квитанцій про оплату за електроенергію вбачається, що з 2010 року по даний час позивач щомісячно здійснює оплату електроенергії. Згідно довідки Ганнівської сілької ради позивачка сплачує земельний податок за земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1. З пояснень позивача встановлено, що квитанції за більш ранній період ним не зберігались та інших комунальних послуг в їх будинку немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказом судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 протягом більше 10 років добросовісно володіє чужою річчю, так як її володіння зазначеним вище домоволодінням виникло в не в результаті неправомірної поведінки. А будь-яке володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду.

Володіння позивача зазначеним вище домоволодінням було відкрите, так як з наданих документів вбачається, що таке володіння було відоме сільській раді, що випливає із наданих сільською радою довідок та актів. Про дане володіння позивача було відомо іншим особам, як-то: сусідам, іншим державним та комунальним органам, куди позивач вносила необхідні платежі, та в яких на її ім»я були відкриті рахунки. І жодна із даних осіб не заявила про неправомірність володіння позивача чи про своє право на зазначене вище домоволодіння.

Володіння позивача зазначеним вище домоволодінням було безперервним з 1992 року по цей час, що підтверджується довідками Ганнівської сільської ради та паспортними даними позивачки про її реєстрацію в даному будинку з 1992 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ІПН НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає держаній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно після набрання рішенням законної сили право власності за набувальною давністю позивача ОСОБА_1, на домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області підлягає державній реєстрації та виникає з моменту державної реєстрації.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до Ганнівської сільської ради про визнання права власності за набувальною даністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, зареєстрованою за адресою за адресою АДРЕСА_1 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ІПН НОМЕР_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк