Справа № 212/985/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 квітня 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - ЧАЙКІНА І.Б.

при секретарі - Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 1995 року. Шлюб зареєстрований Виконкомом Новопільської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області , актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб( а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені, сторони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо.

Спор про поділ майна між сторонами відсутній.

Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України.

Ст.ст. 105 ч.3, 110,112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на те що, позивачі втратили почуття кохання один до одного, взаєморозуміння , суд вважає, що сім'я ОСОБА_2 розпалася остаточно і відновлена бути не може, а отже позовна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повинна бути судом задоволена.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 130 п.4, 212, 214-215, 224-225ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 18 лютого 1995 року Виконкомом Новопільської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області , актовий запис № 6 - РОЗІРВАТИ.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_2.

Копію рішення направити на виконання до органів РАЦСу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: І. Б. Чайкін