Справа № 520/7054/16-ц
Провадження № 2/520/3680/16
23.11.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -
14.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у твердій грошовій суму у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з грудня 2015 року по день винесення рішення із розрахунку 3000 грн. щомісячно. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, який знаходяться на її утриманні. Позивач вказує, що після фактичного припинення стосунків сторін у 2014 році, відповідач систематично надав грошові кошти на утримання сина у розмірі 3000-4000 грн., однак з грудня 2015 року відповідач фактично не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 22.12.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2016 року /а.с. 6, 4/.
05.06.2009 року народився ОСОБА_4, актовий запис № 1178, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 181687, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 5/.
Згідно довідки № 785 від 18.07.2016 року та акту № 15 від 18.07.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 проживає позивач ОСОБА_1 та без реєстрації її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 16-17/.
Таким чином, судом встановлено, що на утримані позивача знаходиться син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 пояснювала, що з часу фактичного припинення стосунків, а саме з 2014 року, відповідач систематично надавав грошові кошти на утримання сина у розмірі 3000-4000 грн., однак з грудня 2015 року відповідач фактично припинив надавати матеріальну допомогу на сина. На підтвердження вказаної обставини судом досліджено лист ТОВ «НКО «Вестерн Юніон ДП Восток» від 29.06.2016 року /а.с. 14-15/, з якого вбачається, що 07.09.2015 року та 09.08.2015 року відповідач ОСОБА_2 перераховував позивачу ОСОБА_1 кошти у розмірі 170 дол. США та 275 дол. США відповідно.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Положеннями ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік , прожитковий мінімум у 2016 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року ? становить 1455 гривень, з 1 травня ? - 1531 гривня, з 1 грудня ? 1637 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. за минулий час, а саме з грудня 2015 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
У ході розгляду справи судом досліджено надану позивачем роздруківку листування сторін у електронній мережі як доказ на підтвердження пояснень позивача щодо вжиття нею заходів з метою одержання аліментів з відповідача, які вона не могла отримати у зв'язку із ухиленням батька дитини від їх сплати.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 180, 182-184, 191 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. /три тисячі гривень 00 копійок/ щомісячно, починаючи з грудня 2015 року та до досягнення сином повноліття, тобто до 05.06.2027 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 /пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.