Справа №490/9519/15-ц 18.05.2016 18.05.2016 18.05.2016
Провадження №22-ц/784/1269/16
Справа №490/9519/15ц
Провадження № 22ц/784/1269/16 Головуючий у 1-ї інстанції Черенкова Н.П.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року

за заявою

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

(далі ПАТ «Укрсоцбанк»)

про поновлення строку на предявлення виконавчого листа

за позовом

ПАТ «Укрсоцбанк»

до ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 червня 2011року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, ухвалено про стягнення на його користь у солідарному порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 372 801 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом та судові витрати.

28 вересня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого листа, у звязку з реструктуризацією боргу відповідачкою та його добровільною сплатою, внаслідок чого банком пропущено строк на його предявлення.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року заява банка задоволена, постановлено про поновлення строку предявлення ним виконавчого листа за заочним рішенням суду від 1 червня 2011 року до виконання.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити банку в поновленні строку для предявлення виконавчого листа до виконання, зазначаючи, що позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску такого строку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2011 року за ухваленим заочним судовим рішенням від 1 червня 2011 року видано виконавчі листи про стягнення у солідарному порядку з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь банку грошової суми, які ним до виконання предявлено не було (а.с.86-89, 92-93).

27 лютого 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін до договору кредиту щодо реструктуризації кредитної заборгованості з узгодженням графіку внесення платежів. Посилань на виконання заочного рішення суду від 1 червня 2016 року або реструктуризації боргу, який за ним стягнуто на користь банка, зміст цього договору не містить (а.с.95-97).

Посилаючись на обставини щодо укладення договору реструктуризації як поважні, представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як статтею 371 ЦПК України, так і частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Між тим, поновлюючи такий строк, місцевий суд не зазначив, які саме обставини його пропуску, він вважає поважними, та безпідставно поновив банку строк на предявлення виконавчого листа до виконання.

Посилання представника ПАТ «Укрсоцбанк» на укладення додаткового договору до договору кредиту як підставу для поновлення йому строку є необґрунтованими, так як ці обставини не заважали банку звернутися до виконавчої служби, і окрім цього, пропущений ним строк є значно більшим, ніж період укладення змін до договору.

Таким чином, не повно зясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що стягувачем зазначено поважні причини для поновлення строку, та необґрунтовано задовольнив заяву.

За такого, колегія суддів вважає, що є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви банка, а тому апеляційна скарга відповідачки підлягає задоволенню з підстав, передбачених пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді