УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2742/15-ц

04 квітня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.

секретар судового засідання Шепель Ж.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року по цивільній справі №564/2742/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2016 року Костопільським районним судом було винесено заочне рішення по цивільній справі № 564/2742/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04 березня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду про перегляд вищевказаного заочного рішення. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що в рішенні не вирішено питання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі його заяви від 15 лютого 2015 року, а також рішення суду постановлено на підставі неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у його відсутності, просив суд скасувати заочне рішення від 16 лютого 2016 року і призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти скасування заочного рішення заперечує, просив суд заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 лютого 2016 року Костопільським районним судом було винесено заочне рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовну заяву було задоволено та стягнуто з відповідачів на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №ROT0GA від 04 лютого 2008 року у розмірі 92937,90 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 30 вересня 2015 року складає 2000023 грн. 57 коп..

У відповідності з п. 3, 4 ч. 1 ст. 229 ЦПК України та ч. 1 ст. 232 ЦПК України підставами для скасування заочного рішення є сукупність таких обставин: поважність причин неявки відповідача в судове засідання, поважність причин, що перешкоджали повідомити про це суд і наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі відсутності зазначених вище підстав суд своєю ухвалою залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Як на підставу скасування заочного рішення по справі заявник ОСОБА_1 зазначає, що судом при винесені заочного рішення не вирішено питання по його клопотанню від 15.02.2015 року про залишення позовної заяви без розгляду та судом допущено до розгляду позовну заяву, подану без додержання вимог викладених ст. 119, 120 ЦПК України, що позбавило його на справедливий судовий розгляд та порушено його права передбачені ЦПК України.

Однак дані доводи суд вважає безпідставними та не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, оглянувши матеріали справи №564/2742/15-ц, суд встановив, що 15.02.2016 року ОСОБА_1 подано клопотання про залишення позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості без розгляду, посилаючись на те, що позивачем подано копії позовної заяви направленої йому судом з порушенням вимог п.4 ст. 119 ЦПК України, а саме не дотримано вимог ДСТУ 6.38-90, 4163-2003 щодо шрифту, а тому відповідно положень п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України така позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Проте відповідачем ОСОБА_1 положення п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України витлумачено не правильно, адже згідно вимог даної норми суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Тобто перед тим, як залишити позовну заяву без розгляду на підставі п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд мав би залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Однак при відкритті провадження судом було встановлено, що подана 17 листопада 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повністю відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Крім того, позивачем було виконано вимоги ст. 120 ЦПК України, а саме щодо сплати судового збору та до позовної заяви під час її подачі було додано її копія та копії всіх документів що додавались до неї для відповідача. Даний факт ОСОБА_1 визнаний, оскільки навіть в заяві про перегляд заочного рішення ним вказано, що він отримав копію позовної заяви та додані до неї документи.

Таким чином, судом під час відкриття провадження по справі було перевірено дотримання вимог ст.119, 120 ЦПК України позивачем під час подачі позову до суду та встановлено відповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України.

Про що й зазначено в заочному рішенні суду від 16.02.2016 року.

Суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 зазначені в заяві, з приводу того, що допущення судом до розгляду позовної заяви, поданої без додержання вимог викладених ст.119, 120 ЦПК України, позбавило його права на справедливий судовий розгляд та порушило його права передбачені ЦПК України, оскільки 21 грудня 2015 року ним було подано заяву в якій він висловив свої заперечення з приводу позовної заяви (а.с.27).

Статтею ст. 27 ЦПК України передбачено права та обовязки осіб які беруть участь у справі, де зокрема, серед решти зазначено, що особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Тобто, якщо ОСОБА_1 не міг прочитати копії надісланої йому позовної заяви та доданих документів, він міг ознайомитися із ними в суді. Однак з даним клопотання до суду відповідач не звертався.

Крім того, доводи ОСОБА_1 з приводу того, що при винесені рішення судом не враховано, що ПАТ КБ «Приватбанк» не вчинено жодних дій щодо реалізації будинку на який звернуто стягнення заочним рішенням Костопільського районного суду від 01 грудня 2011 року, суд вважає безпідставними, оскільки при винесені рішення судом досліджувалось копія скриншопу з програмного комплексу ПАТ КБ «Приватбанк» про виставлення на продаж іпотеки, а саме житлового житловий будинок та земельну ділянку, який розташований за адресою Рівненська область, Костопільський район, с.Мирне, вул.Омеляненка, 13а, та належить на праві власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 35000, м.Костопіль, вул.Українська,35, ІПН НОМЕР_1), з якого судом встановлено, що дії ПАТ КБ «Приватбанк» спрямовані на реалізацію вказаного майна не привели до позитивних результатів.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про те, що судом при вирішенні справи по суті неповного зясовано обставини, що мають значення для справи не знайшло свого підтвердження.

Відповідач не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та якими спростовуються встановлені судом обставини, що дали підстави для прийняття рішення про задоволення позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що немає підстав для скасування заочного рішення Костопільського районного суд від 16 лютого 2016 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 208- 210, 231, 232, 293, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року по цивільній справі № 564/2742/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення ухвали.

СуддяОСОБА_3