РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого-судді Продана Б. Г., при секретарі Дорош Р. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 04.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в сумі 9930 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки, відповідно до якого вона поручилась за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань. Вважає, що договір поруки припинив свою дію, так як ПАТ КБ «Приватбанк» протягом 6 місяців після настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором не предявив до неї претензій. Крім того, до кредитного договору було внесено зміни, а саме збільшена відсоткова ставка, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності. Оскільки вказані зміни внесені без її згоди, відповідно договір поруки припинив свою дію. Просить визнати поруки такою, що припинила свою дію.

В судовому засідання позивач позов підтримала та просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» проти позову заперечила, вважає його безпідставним та в задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що 04.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № НМІВG00007564, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в сумі 9930 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 0,92% на місяць.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки № НМІВG00007564 від 04.07.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 поручилась за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань. Пунктом 16 договору поруки передбачено, що ОСОБА_1 поручається перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, зокрема, згідно якого боржник повинен виконати зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 відсотків за місяць.

Пунктом 2.3.1. кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівняні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховний (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Листом від 03.10.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_2 про збільшення процентної ставки за кредитним договором від 04.07.2007 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

У договорі поруки укладеному між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 не передбачено можливість зміни розміру відсоткової ставки за основним зобов'язанням і строків їх оплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди. Умова про збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки, яка передбачена п. 2.3.1 кредитного договору є результатом домовленості ПАТ КБ «Приватбанк» і позичальника ОСОБА_2, а отже, не є згодою поручителя на зміну основного зобов'язання.

Відповідач збільшив процентну ставку за користування кредитом без участі поручителя, як наслідок, зазначені зміни збільшили обсяг відповідальності поручителя, що враховуючи положення ч.1 ст. 559 ЦК України, є підставою для припинення поруки.

Щодо посилання позивача на припинення договору поруки на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, то воно не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір поруки слід визнати припиненим на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст. 559 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати поруку такою, що припинила свою дію за договором поруки № НМІВG0000756 від 04.07.07 р., який було укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: