РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Справа №293/137/16-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Слободенюк Н.Є.,

при секретарі Дмитренко О.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за законом після смерті її батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Черняхів.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Черняхівської селищної ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності представника, позов визнав в повному обсязі.

В зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Черняхів помер батько позивачки ОСОБА_2. (а.с.14) Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий АДРЕСА_1, який побудований у 1950 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства. Так із довідки БТІ №1704 від 03.12.2015 року вбачається, що відповідно до відомостей, які знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 1441 станом до 31.12.2012 року за адресою : АДРЕСА_1, право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, зареєстровано за громадянином ОСОБА_2, в книзі 7, ст. 81, реєстр №916, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 09.06.1971 року виконком Черняхівської селищної ради (24.12.2015 року за рішенням третьої сесії Черняхівської селищної ради сьомого скликання вулицю «АДРЕСА_1» перейменовано на вулицю «АДРЕСА_1» (а.с.13,20).

Позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у користування та володіння спадковим майном, що стверджується довідкою Черняхівської селищної ради №7059 від 08.12.2015 року. Із відповіді Черняхівської державної нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які б мали право на обов'язкову частку в майні спадкодавця, немає(а.с.32 ).

Однак оформити право на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку не можливо, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок втрачено. З цих підстав нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок (а.с. 12)

Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація не збереглися і відновити їх неможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в матеріалах інвентаризаційної справи № 1441 свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за свого життя та на час відкриття спадщини, володів на праві власності будинком АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1) в смт. Черняхові Житомирської області.

В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме: норми ЦК України(ред. 1963 р.) та Закону України «Про власність».

Із ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про власність» вбачається, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. У відповідності із ч. 1 ст. 13 цього Закону, вважається, що об'єктами права приватної власності є жилі будинки.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(назву змінено згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 р. N 15) із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року N 13, від 25 травня 1998 року N 15, 4 , відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність" у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року).

Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В зв'язку з цим, спірний будинок належить позивачеві, як спадкоємиці першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв'язку з цим, та оскільки втрачені документи, які посвідчували право власності спадкодавця на спірний будинок, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає, нотаріус відмовив спадкоємцям у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на спірний житловий будинок, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (ред. 1963 р.), ст. ст.182,328, 392ЦК України (ред. 2004 року), ст. ст. 12, 13 Закону України «Про власність» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий АДРЕСА_1 (разом з господарськими будівлями та спорудами), вартістю 38 665 грн., за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Черняхові Житомирської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: (підпис) Н.Є. Слободенюк

Копія: вірно

Суддя: