№пр. 2/521/561/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Буран. О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської Нової Біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд
Позивач звернулася до суду з позовом до Одеської Нової Біржі та просить визнати дійсним договір купівлі продажу №246/98 ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений 11 лютого 1998 року, укладений на Одеській новій біржі між ОСОБА_2, діючою на момент укладання договору від свого імені та в інтересах неповнолітнього, ОСОБА_3, 1982р.г. - з одного боку, як покупцями та ОСОБА_4 - з іншого боку, як продавцем.
Свої вимоги позивач обґрунтовують тим, що при укладанні даного договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам. Договор №246/98 від 11.02.1998 року було зареєстровано у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об*єктів нерухомості 13.04.1998року за №349 стор.67кн.266пр. Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству. 17.03.2001року, сторона договору, ОСОБА_2 померла. 31.12.2014 року ОСОБА_3 помер. За життя ним було на ім.*я позивача складено заповіт від 24.12.2014 року, за яким він усе своє майно заповів ОСОБА_1 У встановлений законом строк, позивач звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте листом №02-17 від 29.07.2015 року, у видачі Свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, з причин відсутності нотаріального посвідчення вказаного договору. З урахуванням викладеного, оскільки при укладанні договору, між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які були повністю виконані, позивач, як спадкоємець померлого, ОСОБА_3, змушена звернутись до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 31.12.2014 року помер ОСОБА_3, 1982р.н., згідно Свідоцтва про смерть від 02.01.2015 року, актовий запис №61.
За життя ним було на ім.*я позивача складено заповіт від 24.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №2312, за яким ОСОБА_3 усе своє майно заповів ОСОБА_1
Після смерті спадкодавця, ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді ? частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, з яких ? частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу №246/98, укладеного на Одеській новій біржі від 11.02.1998 року, а ? частина вказаної квартири належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2003 року за №4-1129, після смерті матері ОСОБА_2, померлої 17.03.2001 року (Свідоцтво про смерть від 17.03.2001 року, актовий запис №2513).
У встановлений законом строк, позивач звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте листом №02-17 від 29.07.2015 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_6, у видачі Свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, з причин відсутності нотаріального посвідчення договору купівлі продажу №246/98, укладеного на Одеській новій біржі від 11.02.1998 року.
ОСОБА_5 ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Враховуючи, що сторона покупців за договором померли, а сторона продавця не значиться зареєстрованим в Одеській області (відповідь ОСОБА_7, УДМС України в Одеській області від 07.08.2015 року №2156/1) і з непідтверджених відомостей, на теперішній час померлий, позивач, як спадкоємець звернулася з вказаним позовом до Одеської нової біржі.
Судом встановлено, що 11 лютого 1998 року на підставі договору купівлі продажу №246/98, укладеного на Одеській новій біржі, ОСОБА_2, діюча на момент укладання договору від свого імені та в інтересах неповнолітнього, ОСОБА_3, 1982р.г. придбали ? частину квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_4. Договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 13.04.1998року за №349 стор.67кн.266пр. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є укладений на Одеській новій біржі 11.02.1998року договір купівлі продажу нерухомості, скріплений особистими підписами сторін.
Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідачі виселилися зі спірної квартири, а також були зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Факт передачі покупної ціни від покупців, позивачів по справі, до продавців, підтверджується зазначеним договором. Підтвердженням виконання договору його сторонами, є видача покупцям екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у позивача на квартиру є його реєстрація в КП «ОМБТІ та РОН» 13.04.1998року за №349 стор.67кн.266пр.
Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.
Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивач здійснює право користування та володіння даним будинком у повному обсязі, тому як мешкає у ньому, сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт.
ОСОБА_5 ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
ОСОБА_8 юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, роз'яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі продажу квартири, виконання договору відбулося.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.
На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 182, 220, 334 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської Нової Біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі продажу №246/98 ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений 11 лютого 1998 року, укладений на Одеській новій біржі між ОСОБА_2, діючою на момент укладання договору від свого імені та в інтересах неповнолітнього, ОСОБА_3, 1982р.г. - з одного боку, як покупцями та ОСОБА_4 - з іншого боку, як продавцем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.
Суддя: О.М. Буран