РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1032/15-ц

22 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Шепель Ж. С.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські споруди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок та господарські споруди.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно договору дарування від 23.11.2009 року вона є власником 33/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 99, що розташований по вул. Гвардійська, м.Костопіль Рівненської області. Власником іншої 67/100 частини вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_3 Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0, 1674 га. В звязку з тим, що до неї по договору дарування перейшла у власність 33/100 частки житлового будинку №99, що знаходиться в м. Костопіль, по вул. Гвардійська, до неї перейшло і право користування земельною ділянкою площею 0,0535 га, на якій розміщена їй частка будинковолодіння. Однак, земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком не поділена між нею та відповідачем в порядку передбаченому чинним законодавством України, а також між ними невстановлений порядок користування нею. Дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою сторони не можуть, а тому позивач посилаючись на вимоги ч.2 ст. 377 ЦК України, ч. 4 ст.120 ЗК України, просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під № 99, що знаходиться в м.Костопіль, по вул. Гвардійська, виділивши їй в користування частину земельної ділянки, на якій розташована 33/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав зазначених в позові, крім того зазначили, що погоджуються із другим варіантом порядку користування земельною ділянкою зазначеного у висновку експерта.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що вони безпідставні та необґрунтовані, жодний із варіантів порядку користування земельною ділянкою запропонованих експертом не відповідає його інтересам, та не вирішить спір між ним та позивачем, в ньому не відображені дані про колонку, яка виділена у власність йому.

Допитаний в якості експерта ОСОБА_5 пояснив суду, що висновок експерта він складав беручи до уваги надані письмові документи, а саме рішення судів та технічну документацію, крім того він самостійно виїздив для огляду та виміру земельної ділянки, свій висновок підтримав, вказав, що це два можливих варіанти розподілу земельної ділянки, які найбільш захищають інтереси двох співвласників житлового будинку. Щодо відсутності у висновку експерта розміщеної на території земельної ділянки «колонки» експерт повідомив, що відповідно до наданого технічного паспорту є «колодязь», а відповідно до рішення суду є «колонка», він вважав даний обєкт одним.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що складаючи технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 99 вул. Гвардійська м. Костопіль від 18.02.2015 року, помилково не врахував наявність «колонки», а тому не відобразив її в технічному паспорті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивача є власником 33/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями №99, який розташований по вул. Гвардійська в м. Костопіль Рівненської області (а.с.7-8), а відповідач є власником 67/100 частки даного будинку (а.с.66-68).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 99 вул.Гвардійська м.Костопіль, виготовленого 18.02.2015 року, встановлено, що сторони володіють конкретними приміщеннями в даному будинку, тобто розподіл будинку здійснений.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області №53 від 28.01.2010 року «Про присвоєння поштового номеру» присвоєно поштовий номер №1 квартирі в житловому будинку, який розташований по вул. Гвардійській, 99 і належить на прав власності ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно норм закону (ст.377 ЦК України і ст.120 ЗК України), на які посилається позивач, в редакціях чинних на час виникнення спірних правовідносин, до особи, що придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

При цьому, у разі переходу права власності на будівлю і споруду, право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухомість, переходить до набувача обєктів нерухомості, винятково за умови, якщо в момент їх відчуження у попереднього власника, згідно вимог земельного законодавства, таке право було і воно належним чином посвідчене.

Виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України.

Реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне за собою перехід права користування земельною ділянкою під нею, оскільки в ст. 377 ЦК України і ст. 120 Земельного кодексу України, йдеться про перехід права власності на землю при переході права власності на обєкт нерухомості на підставі договору відчуження.

Пленум Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у підпункті ґ) пункту 18 зазначив, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.

Встановлено, що рішенням судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 01.09.2014 року, визнано недійсним рішення виконкому Костопільської міської ради №881 від 26 жовтня 2001 року про передачу ОСОБА_7 (зараз - ОСОБА_8М.) у приватну власність земельної ділянки площею 0,0535 га на вул. Гвардійська, 99, у м.Костопіль для обслуговування житлового будинку та відповідний державний акт на право приватної владності на землю серії РВ №05750 від 22 листопада 2001 року на її ім'я визнано недійсним та визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0535 га на вул. Гвардійська, 99 у м.Костопіль, укладений 23 листопада 2009 року між ОСОБА_9 і раніше - ОСОБА_10М.) і ОСОБА_1 (зараз - Люлька) К.В. та посвідчений 23 листопада 2009 року приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області за №2792 (а.с.14-16).

Встановлено, що мати позивача ОСОБА_9 відчужуючи позивачу ОСОБА_1 33/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями №99, який розташований по вул.Гвардійська в м. Костопіль Рівненської області не мала на праві власності земельну ділянку на вул. Гвардійська, 99, у м.Костопіль для обслуговування житлового будинку. Також позивачем не наданого жодного доказу, який би підтверджував право користування ОСОБА_9 земельною ділянкою за адресою м.Костопіль, вул.Гвардійська, 99.

Згідно земельного законодавства, зокрема, ст. 12, 123 ЗК України, земельні ділянки надаються в користування на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а не на підставі судових рішень, оскільки суди вирішують спори лише в межах земельних ділянок, які надані користувачам у відповідності з вимогами чинного законодавства, тобто користування земельною ділянкою відбувається з належного дозволу повноважного на те органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Крім цього, відповідно до ст.116 ЗК України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази винесення відповідного рішення щодо такого права сторін чи попередніх власників відносно спірної земельної ділянки розміщеної по вул.Гвардійська, 99 у м. Костопіль, план меж земельної ділянки та розміру земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. У відповідності із ч. 2 зазначеної статті право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Таким чином, звертаючись до суду з позовними вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою, жодна із сторін по справі документів, які б підтверджували право власності чи право користування земельною ділянкою за адресою: м.Костопіль, вул.Гвардійська, 99 не надали, а відтак відсутні докази, що сторони на законних підставах користуються нею.

Крім того, із листа Костопільської міської ради № 875/02-08 від 04.06.2015 року, вбачається, що згідно даних інвентаризації земель міста Костопіль по кварталу №116, дані про земелекористувача (земелевласника) земельної ділянки, що розміщена в м.Костопіль по вул. Гвардійська, 99/1 відсутні (а.с.42).

Таким чином, встановлено судом,що в порядку, встановленому ст. 116, 118 ЗК України позивач до уповноважених органів місцевого самоврядування з питань передачі їм земельної ділянки у власність чи користування не зверталася.

Встановивши дані обставини, враховуючи відсутність доказів державної реєстрації права на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м.Костопіль, вул.Гвардійська, 99,суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення порядку користування нею заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 118, 125, 126 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські споруди відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11