Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/468/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

01.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суржика М.М.,

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

секретар Гусак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року у справі за позовом прокурора Новоархангельського району до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі недійсним та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року прокурор Новоархангельського району в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі Управління), ОСОБА_2, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (далі Реєстраційна служба) про визнання договору оренди землі недійсним та зобовязання вчинити певні дії.

Рішенням суду позов задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 03/04/15-14 від 03 квітня 2015 року, укладений між Управлінням та ОСОБА_2.

Зобовязано Реєстраційну службу скасувати державну реєстрацію речового права - оренди земельної ділянки, номер запису 9351235 зареєстроване 10.04.2015 року.

Зобовязано ОСОБА_2 повернути державі в особі Управління земельну ділянку.

Стягнути з Управління на користь держави судовий збір в сумі 243 .60 грн..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що суд не взяв до уваги, що передбачені законом підстави для визнання недійсним договору оренди відсутні, оскільки Управління при прийнятті рішення про надання земельної ділянки в оренду діяло в межах своїх повноважень. Він вживає заходи до оскарження рішення господарського суду. Після реєстрації договору оренди ним було створене Фермерське господарство «Осієвського Івана Юхимовича», яке зареєстровано 30 квітня 2015 року.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-112/14-14-СГ від 19 травня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення площею 3.4 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Розсохуватецької сільської ради Новоархангельського району з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (далі земельна ділянка).

Наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-597/14-14-СГ від 03 липня 2014 року затверджено проект землеустрою та передачі в оренду ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки строком на 15 років.

На підставі Наказу Управління 03 квітня 2015 року між Управлінням та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі № 03/04/15-14, відповідно до якого останньому передано в оренду на строк 15 років земельну ділянку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року, яка набрала законної сили, визнано недійсними накази Управління.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі із зазначенням в обов'язковому порядку істотних умов, визначених статею15 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, визнання угоди недійсною.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст.203 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі, все що вона одержала на виконання цього правочину.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що, оскільки накази про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, її затвердження та передачі в оренду земельної ділянки визнані недійсними судом, то укладений з ОСОБА_2 на їх підставі договір оренди землі є недійсним, а отримана ним в оренду земельна ділянка підлягає поверненню.

Судом встановлено та не спростовується доводами апеляційної скарги, що на час укладення договору оренди в порушення вимог ст. ст.5 ч. 5, 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої ОСОБА_2 в оренду, не затверджена районною радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі » - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», та перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку землі» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами (ч.2 ст.23 Закону).

Оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, то укладення договору оренди без її затвердження суперечить приписам чинного законодавства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 8 квітня 2015 року у справі № 3-41гс15, від 20 травня 2015 року у справі № 3-70гс15, від 01 липня 2015 року №3-297 гс 15.

В рішенні суду першої інстанції надана належна правова оцінка доводам ОСОБА_2, що чинне законодавство не передбачає можливості втручання в право особи, яке вона отримала за відповідними наказами, виконавши усі вимоги законодавства, з огляду на можливі недоліки в організації діяльності органу, що таке право їй надав, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Визнання недійсним договору оренди, який укладено з порушенням вимог чинного законодавства, в тому числі і за відсутності затвердженої нормативної грошової оцінки землі, не порушує справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами останнього, адже він не позбавлений права отримати право оренди зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку.

Суд правильно зазначив, що за наслідками визнання договору недійсним ОСОБА_2 повинен повернути земельну ділянку державі в особі Управління.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді