СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/175/16-ц
провадження №2/306/201/16
Рядок статзвіту № 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

при секретарі Лизанец І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: ООП Свалявської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб 02.03.2002 року у виконкомі Сусківської сільради Свалявського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис за № 02. Від перебування у шлюбі у них народилась одна дитина, син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачкою не склалося, причиною розірвання шлюбу є втрата поваги та любові одне до одного, сім'я існує тільки формально. Подальше подружнє життя позивач вважає неможливим та не бажає примирення, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати разом з ним.

Позивач та його представник в судове засіданн не з"явилися. Представник позивача надала суду заяву, якою просила справу розглядати за їх вудсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні (а.с. 25).

Відповідачка надала суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Зазначила, що не заперечує щодо доцільності проживання дитини разом з позивачем, так як дійшли спільної згоди про це (а.с. 26).

Представник третьої особи - ООП Свалявської РДА у судове засіданя не з"явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 18, 24).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2002 року у виконкомі Сусківської сільради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 02 між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб (а.с. 4).

П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім'ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, шлюб слід розірвати.

Судом встановлено, що батьками дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 та відповідачка - ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За правилами ст.ст. 155, 161 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За ст. 11 даного Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створенняналежних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип ст. 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України , так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають значення.

За таких обставин дитину: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід залишити проживати разом з позивачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що проживання дитини з батьком не позбавляє матері права брати участь у її вихованні, утриманні, а також можливості вільно спілкуватися з нею.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 115 , 141, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, ЗУ "Про охорону дитинства", суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешк.: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешк.: АДРЕСА_2, 02.03.2002 року у виконкомі Сусківської сільради, Свалявського району, Закарпатської області, актовий запис № 02 - р о з і р в а т и.

Дитину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з позивачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб № 02, складеному 02.03.2002 року у виконкомі Сусківської сільради Свалявського району, Закарпатської області та для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець