Справа № 638/7935/16-ц
Провадження № 2/638/3448/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

15 серпня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду, 13.05.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22.12.2027 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя Шишкін О.В.

Справа № 638/7935/16-ц

Провадження № 2/638/3448/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, яким просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про те, що 23.08.2008 сторонами укладено шлюб, 22.12.2009 у них народилась донька, ОСОБА_3. 19.12.2012 року шлюб сторонами розірвано, дитина залишилась проживати із матірю.

Як стверджує позивач, вона утримує та виховує дитину самостійно, відповідач не надає матеріальної допомоги.

Цього року дитина йде до школи, тому на думку позивача можуть виникнути додаткові витрати, крім того дитина відвідує гурток танців та вивчає англійську мову, у звязку із чим вважає розмір аліментів 2000 гривень цілком обґрунтованим та достатнім.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні, крім того надала копії квитанцій про оплату освітніх послуг та акт виконаних робіт щодо надання стоматологічних послуг дитині. Відповідач проти позову заперечував частково, просив призначити мінімальний розмір аліментів, визначений чинним законодавством та пояснив про те, що матеріальну допомогу надає, самостійно купує їй одяг, інші необхідні речі, про що надав копії квитанцій за останній час. Щодо квитанцій про сплату вартості освітніх послуг відповідач зазначив, а позивач не заперечувала проти того, що вона є власником дошкільного навчального закладу, вартість послуг якого їй оплачена.

Дослідивши матеріали справи та зваживши доводи сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову у звязку із наступним.

Відповідно до вимог статей 180, 182, 183, 184, 191 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Пунктом 17 даної Постанови, встановлено, що максимальний розмір відрахувань на сплату аліментів не може перевищувати 50 відсотків доходів платника, таке повністю кореспондується з частиною 4 статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» визначений чіткий перелік доходів платника, які враховуються при визначенні розміру аліментів, зокрема враховується основна заробітна плата за посадовим окладом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду належні та допустимі докази, довів суду їх переконливість, а також довів обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Відповідачем доводів позивача не спростовано.

Таким чином, зважаючи на дійсну участь обох батьків у вихованні та утриманні дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1 000 гривень на місяць.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», статтями 10, 11, 60, 88, 174, 213-215, 224-226, 367 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 76, 180, 182, 184, 191, 199 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду, 13.05.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22.12.2027 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя Шишкін О.В.