Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Собіни І.М., Хилевича С.В,

секретар - Вох В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-С" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-С" про стягнення компенсації за порушення авторських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з»явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.11.2015р. позов задоволено : стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення виключних майнових прав у розмірі 27 560 грн.; стягнуто з ТзОВ "Експрес-С" на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення виключних майнових прав в розмірі 201 188 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на рішення апеляційній скарзі ТзОВ "Експрес-С" вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки наведені в оскаржуваному рішенні обставини, зокрема висновки експертизи, а також висновки наведені у звіті, не є достовірними. Не враховано роз»яснень п. 25 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" та відповідно до ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Таким чином, назва твору підлягає охороні як об'єкт авторського права тільки у випадку, коли вона є результатом творчої діяльності автора (є оригінальною) і може використовуватися самостійно.

Зазначає про те, що вказаний звіт є первинним документом, на основі якого у подальшому ґрунтувались висновки експертиз, складаючи вказаний звіт автором, з урахуванням поставлених питань для проведення дослідження, зроблено висновки про оригінальність назви твору та те, що слово "ІНФОРМАЦІЯ_3" є новоствореним. При цьому, звертає увагу, що у словнику не визначено всіх можливих похідних імен від імені "ІНФОРМАЦІЯ_3", з чим погоджується також автор звіту.

_____________________________________________________________________________________________

Справа№569/11407/14-ц Головуючий суддя 1 інстанції : Крижова О.Г.

Провадження №22-ц787/164/2016 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

Вважає посилання автора звіту неточними, а висновки такими, що можуть ставитись під сумнів, також експертне дослідження №1056/1221 від 03.04.2015р. проведено експертом без перевірки та встановлення всіх об'єктивних даних.

Вказує, що є безпідставним та не підтверджений об»активними та достовірними даними і висновок в частині визначення експертом шкоди. Суд, ухвалюючи рішення в частині визначення суми компенсації, не перевірив та не встановив наявність договорів про надання виключної ліцензії іншим сторонам (контрагентам) та чи виконуються такі договори. З урахуванням викладеного, наданий до суду висновок в цій частині також не

може вважатися повним, об'єктивним та достовірним, отже, не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідачем ФОП ОСОБА_5 рішення суду не оскаржується.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення та про часткове скасування рішення суду 1-ї інстанції, виходячи з наступного.

18.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2, ТзОВ "Експрес-С" про стягнення компенсації за порушення авторських прав. В позовній заяві зазначається, що вона є автором літературного твору під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1", який створила у 1979р., у 1980р. було створено сценарій та оприлюднено в однойменному мультиплікаційному фільмі, а у 1989р. вказаний твір було оприлюднено в анімаційному фільмі "ІНФОРМАЦІЯ_2", які створено на кіностудії "Київнаукфільм".

18.11.2014р. представник ОСОБА_1 придбав у ФОП ОСОБА_2 на оптовому складі один ящик печива здобного пісочно-відсадного "ІНФОРМАЦІЯ_3", вагою 3 кг, виробником даного товару вказано відповідача TзOB "Експрес-С", що підтверджується наданим фіскальним чеком №1943 від 18.11.2013р., видатковою накладною №1990 від 18.11.2013р. та оригінальною упаковкою, долученими до матеріалів справи.

Оскільки жодного дозволу на відтворення оригінальної назви літературного твору під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3", на реалізацію (продаж) товарів під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3", на етикетках якого відтворений контрафактний примірник твору, ОСОБА_1 не надавала, відповідачі порушили вимоги Закону України "Про авторське право і суміжні права" та ст.ст. 440,443 ЦК України.

За наведених обставин просила суд на підставі п."г" ч.2 ст. 52 вказаного Закону ухвалити рішення про стягнення з відповідачів, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.10.2015р. ( т.2 а.с. 196-198), компенсації за незаконний продаж контрафактного товару (що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат), а саме : у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 27 560 грн. з ФОП ОСОБА_2 та у розмірі 146 мінімальних заробітних плат, що становить 201 188 грн. з ТОВ "Експрес-С", замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд 1-ї інстанції виходив з встановленого ним факту про те, що позивач не надавала дозволу відповідачам на відтворення імені головного персонажа "ІНФОРМАЦІЯ_3", оригінальної назви літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" та на реалізацію товару з такою назвою і вказані висновки суду відповідають матеріалам справи та наданим доказам.

Так, відповідно до ст.ст. 433, 440, 441, 442, 443 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (Закон №3792-ХХІІ), об'єктами авторського права є літературні та художні твори. Майновими правами інтелектуальної власності на твір є : право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором або законом.

Використанням твору є його : опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; продаж, передання в найм (оренду); імпорт його примірників, примірників його перекладачів, переробок тощо, а також інші дії, встановлені законом.

Використання твору здійснюється лише за згодою автора ( чи іншої особи, яка має авторське право) , який має виключне право на використання твору, виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору; розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публікації, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.

За змістом статті 50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є : вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15,39,40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно зі ст. 51 Закону, захист особистих немайнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до п."г" ч.1 ст. 52 вказаного Закону, при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушених особистих немайнових прав і майнових прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних правмають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Судом встановлено, що в 1979 році ОСОБА_1 було створено літературний твір "ІНФОРМАЦІЯ_4" (рос.), "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ця ж назва українською мовою) та однойменний літературний персонаж. У 1980 році літературний персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_3" було вперше адаптовано в анімаційному фільмі, з однойменною назвою, а у 1989 році оприлюднено твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" українською та російською мовами. Автором сценаріїв фільмів є ОСОБА_1 Дані анімаційні фільми були створені на кіностудії "Київнаукфільм". Вказане стверджується листом Української студії анімаційних фільмів від 30 вересня 2003 року №146. Таким чином, авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії "Укранімалфільм" (правонаступник кіностудії "Київнаукфільм"), а ОСОБА_1 належать авторське немайнове право та майнові права на літературний твір та його оригінальну назву "ІНФОРМАЦІЯ_4" (рос.) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (укр.) (том 1 а.с.11-12).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію авторських прав № НОМЕР_1 від 11.05.2004 р. позивач зареєстрована як автор літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" (т.1 а.с.13).

Оригінальність та самостійність назви твору "ІНФОРМАЦІЯ_3"/"ІНФОРМАЦІЯ_4" підтверджується наступними доказами : звітом про науково-дослідну роботу з вивчення специфіки іменування літературного персонажа "ІНФОРМАЦІЯ_3" (за авторства ОСОБА_1) та його можливих похідних варіацій у російській та українській мовах (а.с.40-53); висновком експерта №934 Львівського НДІСЕ експертизи об'єктів інтелектуальної власності у цивільній справі №569/23223/13-ц від 26 березня 2014 року (а.с.54-65).; висновком експерта №24/14 НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності, за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі №918/2018/13 від 24 квітня 2014 року (а.с.66-75); звітом за результатами проведеного маркетингового дослідження "Вивчення рівня обізнаності споживачів України про бренд "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 31 липня 2014 року Національного університету "Острозька академія" (а.с.87-114); висновком експерта №69/14 НДЦСЕ з питань інтелектуальної власності, за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі №569/3649/14-ц від 15 липня 2014 року (том 1 а.с.122-140).

Також, місцевим судом для визначення оригінальності назви твору, що потребує спеціальних знань з питань авторського права за експертною спеціальністю 13.11.1 Дослідження, пов'язані з літературними, художніми творами та інші, ухвалою від 24.02.2015р. у справі була призначена експертиза об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (том 2 а.с.137-138).

Згідно з висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1056/1057/1221 об'єктів інтелектуальної власності від 03.04.2015р., проведеної у відповідності до вимог закону, позначення "ІНФОРМАЦІЯ_3" на коробках печива під назвою "Печиво здобне пісочно-відсадне "ІНФОРМАЦІЯ_3" виробництва ТзОВ "Експрес-С" є відтворенням частини літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" (назва твору та ім'я однойменного з нею головного героя, які можуть використовуватися самостійно), авторське право на яку охороняється з дати створення (1979р.) та зареєстроване за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1).

Фіскальним чеком №1943 від 18.11.2013 р., видатковою накладною №1990 від 18.11.2013р. та оригінальною упаковкою підтверджується факт придбання у ФОП ОСОБА_2, на оптовому складі, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, товару - один ящик печива здобного пісочно-відсадного "ІНФОРМАЦІЯ_3". Виробником даного товару згідно маркування вказано TOB "Експрес-С", юридична адреса: м. Київ, Проспект Повітрофлотський, 30 (том 1 а.с.22-26).

Таким чином, придбана у відповідача продукція має назву "ІНФОРМАЦІЯ_3" і містить на упаковці слово "ІНФОРМАЦІЯ_3" і покликання в рішенні суду 1-ї інстанції на вищевказані висновки експертиз, як на докази оригінальності та самостійності назви твору "ІНФОРМАЦІЯ_3", є обґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" від 4 червня 2010 року №5, майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону №3792-ХІІ), шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону №3792-ХІІ).

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону №3792-ХІІ при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України).

З огляду на положення Закону та роз'яснення зазначеної постанови Пленуму, виконання вимог Закону при використанні ним об'єкту авторського права зобов'язаний довести відповідач.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем ТОВ "Експрес-С", в порядку вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на спростування висновків вищезазначених експертиз щодо відтворення ним на етикетках товару контрафактного примірника оригінальної назви літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3", а також доводів позивача про те, що дозволу на це , як і на реалізацію (продаж) товарів під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3", останній не має.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеними місцевим судом висновками та ухваленим ним рішенням в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації у розмірі 201 188 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до вимог позовної заяви, в липні 2014 року представник позивачки заявляв вимогу про стягнення компенсації з відповідача ТзОВ "Експрес-С" за порушення майнових авторських прав в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а в жовтні 2015 року в порядку ст.31 ЦПК України, збільшив розмір позовних вимог до 146 мінімальних заробітних плат з покликанням на висновок судової експертизи від 03.04.2015 року, яким визначено розмір упущеної вигоди ( т. 2 а.с. 196-198).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ТзОВ «"Експрес-С" на користь позивача компенсацію у розмірі 201 188 грн. (146 мінімальних розмірів заробітних плат), місцевий суд послався на вимоги ст. 22 ЦК України та ст. 52 Закону №3792-ХІІ , а також, на п. 2 вказаного висновку експертизи.

Згідно з пунктом другим висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1056/1057/1221 об'єктів інтелектуальної власності по цивільній справі №569/11407/14-ц від 03.04.2015р., упущена вигода, яку б правовласник ОСОБА_1 літературного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" отримав якби його право не було порушено в результаті незаконного використання (відтворення, пропонування для продажу та продаж) позначення назви літературного твору і імені персонажа "ІНФОРМАЦІЯ_3" (як оригінальної літературної назви та знака для товарів та послуг) на коробках печива під назвою "Печиво здобне пісочно-відсадне "ІНФОРМАЦІЯ_3" складає 570 345 грн. (т.2 а.с.145-152).

Відшкодування упущеної вигоди, як спосіб захисту цивільного права, встановлено ст.22 ЦК України, що передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, зокрема згідно з п.2 ч. 2 особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має права на відшкодування доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як зазначено вище, відповідно до п. «г» ч.1 ст. 52 Закону №3792-ХІІ за захистом свого авторського права і (або) суміжних права суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно з п. «г» ч. 2 вказаної статті суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Як встановлено п. «є» ч. 2 цієї статті, при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Вказаним пунктом «є» окремо також встановлено і порядок визначення розмірів збитків, які мають бути відшкодовані особі, права якої порушено, а також для відшкодування моральної (немайнової) шкоди .

Виходячи з наведеного, вимоги про стягнення компенсації за порушення авторських прав та порядок їх вирішення є відмінними від вимог про відшкодування збитків та майнової шкоди, завданої внаслідок порушення таких прав.

Однак, місцевим судом не взято до уваги зазначені норми матеріального права та обставини справи.

Як вбачається з позовних заяв ОСОБА_1 та з матеріалів справи, остання звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ « Експрес-С» лише з вимогами про стягнення компенсації замість відшкодування збитків та стягнення доходу і з вимогами про стягнення з відповідачів на її користь будь-яких збитків або шкоди не зверталася.

Згідно з роз'ясненнями п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 5, Відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII (3792-12 ) суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Станом на 01.09.2015 року розмір мінімальної заробітної плати та на даний час встановлено 1378 грн.

Згідно з бухгалтерською довідкою, наявною в матеріалах справи за №380 від 08.09.2014р. ТОВ "Експрес-С в термін від 01.01.2013р. по 22.07.2014р. виготовило та реалізувало 4347,23 кг печива «ІНФОРМАЦІЯ_3», загальною собівартістю за 1 кг - 17,97 грн., за відпускною ціною 18,10 грн. за 1 кг, фактичний прибуток від реалізації вказаної продукції становив 567,14 грн. (т.1 а.с. 165). На спростування вказаних обставин представниками позивача належних та допустимих доказів суду не надано.

Однак, вказані обставини не були взяті до уваги місцевим судом та їм не надано оцінки при ухваленні рішення.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також встановлені колегією суддів обставини справи, зокрема : характер заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, характер порушення відповідачем ТзОВ "Експрес-С" майнових прав позивача та наміри останнього (відтворення та використання ним назви "ІНФОРМАЦІЯ_3" на упаковці виготовленої ним продукції без дозволу автора), тривалість та обсяг правопорушення (продаж товару протягом 1,5 року); усунення відповідачем правопорушення після звернення позивача до суду з даним позовом, розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до ТзОВ «Експрес-С» ,

їх часткове задоволення, скасування рішення місцевого суду в цій частині з ухваленням нового рішення у справі- про стягнення на користьГузєєвої Н.А. з ТзОВ «Експрес-С» компенсації за порушення авторських прав у розмірі 20 розмірів мінімальних заробітних плат, що станом на день ухвалення рішення становить 27 560 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

До судових витрат відносяться також і витрати за проведення експертизи ( п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України).

Згідно з листом Львівського НДІСЕ від 03.04.2015 р. вартість проведеної у даній справі експертизи, оплаченою позивачем, становить 1845 грн. ( т.2 а.с.144).

Проте, як встановлено колегією суддів, друге питання, зазначене в ухвалі суду про призначення експертизи та у пункті 2 висновку експертизи щодо визначення розміру доходу ТзОВ «Експрес-С» та упущеної вигоди ОСОБА_1 не є предметом даного спору, на відміну від питання під № 1, яке досліджувалося експертом та стосується справи, а тому до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягають витрати у розмірі ? частини вартості експертизи, а саме - 922, 50 грн.

Крім того, місцевим судом стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати у солідарному порядку, що суперечить вимогам закону.

Оскільки сума, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 за рішенням суду становить 27 560 грн., тоді розмір судового збору -275 грн. 60 коп., а витрати, понесені позивачем на оплату експертизи - 461,25 грн., а всього -736,85 грн.

Сума судового збору, що підлягає до стягнення з ТзОВ «Експрес-С» на користь ОСОБА_1 становить 275,60 грн. (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 27560 грн.), а також судові витрати за проведення експертизи у сумі 461,25 грн., а всього - 736,85 грн.

За наведених обставин, рішення в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору у сумі 5743 грн. також підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у сумі 736,85 коп. та про стягнення з ТзОВ «Експрес-С» на користь ОСОБА_1 судового збору у сумі 736,85 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес-С" - задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 12 листопада 2015 р. в частині стягнення з ТзОВ «Експрес-С» на користь ОСОБА_1 компенсації у розмірі 201 188 грн. та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ТзОВ «Експрес-С» судових витрат у сумі 5743 грн. - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Експрес-С» про стягнення компенсації за порушення авторських прав у розмірі 201 188 грн. (146 розмірів мінімальних заробітних плат ) - задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ «Експрес-С» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення авторських прав у сумі 20 розмірів мінімальних заробітних плат, що складає 27560 грн. та судові витрати у сумі 736,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 736,85 грн.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді: