Справа № 346/5401/16-ц
Провадження № 2/346/1919/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких 06.01.2011 року у сторін народився син ОСОБА_3, який проживає з позивачем. З 21.01.2011 року сторони перебувають у шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вона та відповідач виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Сімейні відносини між сторонами погіршилися з вини відповідача, який неодноразово застосовував до неї фізичну силу, погрожував фізичною розправою, між ними виникали сварки та скандали. На неодноразові прохання позивача змінити поведінку, відповідач не реагував. Із вказаних причин сторони припинили спільне проживання в грудні 2014 року та з того часу не підтримують будь-яких сімейних відносин, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе і суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить цей шлюб розірвати, малолітнього сина після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та залишити їй прізвище «Казакова».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із зазначених підстав, оскільки вона не бажає проживати з відповідачем та має намір створити сімю з іншим чоловіком, вона наполягає на розірванні даного шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу по суті не заперечив та пояснив, що він намагається зберегти шлюб. Однак, оскільки позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог, то відповідач проти задоволення позову не заперечує. При цьому відповідач висловив умову, що при виїзді позивача до Польщі, він бажає щоб їхній малолітній син проживав із ним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 21.01.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №11 (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Частиною ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, з грудня 2014 року проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти цього. При цьому суд бере до уваги положення ч.1 ст.24 СК України, згідно з якими шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Тому суд приходить до висновку, що подальше збереження вказаного шлюбу суперечитиме інтересам позивача, і даний шлюб слід розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище, набуте у зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 цього Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В звязку з наведеним, а також висловленою позицією відповідача, яка містить умову щодо визначення місця проживання малолітнього сина сторін, суд вважає, що його слід і надалі залишити проживати з позивачем.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160, 161 СК України та, керуючись ст.ст.213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Чернова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 21.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис №11, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище Казакова.

Малолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з його матірю - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Калинюк О. П.