АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Справа принципу» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2016 у справі за позовом Громадської організації «Справа принципу» до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Національний Банк України про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов'язання припинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2016 у відкритті провадження у справі за позовом Громадської організації «Справа принципу» до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Національний Банк України про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов'язання припинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представником ГО «Справа принципу» подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого судового рішення у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права. Так, позивач зазначає, що предметом позову є дії та правочини відповідача, вчинені ним по відношенню до невизначеного кола осіб. ГО «Справа принципу», керуючись ст. ст. 24, 25 Закону України «Про захист прав споживачів», з метою захисту прав невизначеного кола споживачів, звернулась до суду із вказаним позовом. Таким чином, це позовом про захист прав споживачів, що виникають із цивільних правовідносин між відповідачем та невизначеним колом споживачів (п. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів»), а тому вказаний позов повинен розглядатися саме в порядку цивільного судочинства. Разом з цим, в порядку господарського судочинства повинна була б розглядатися справа в тому випадку, якби ГО «Справа принципу» зверталась до суду за захистом своїх порушених прав, в даному випадку ГО «Справа принципу» звернулась до суду за захистом прав фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, а права споживачів, в даному випадку, встановлені актами цивільного законодавства, тому позов повинен розглядатися саме в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа 756/7761/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11290/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом Громадської організації «Справа принципу» до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: НаціональнийБанк України про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов'язання припинити дії, суд першої інстанції, керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України дійшов висновку про непідсудність даної справи в порядку цивільного судочинства, оскільки сторонами у справі є юридичні особи, а ГО «Справа принципу» не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що у червні 2016 року представник ГО «Справа принципу» звернувся до суду, в порядку цивільного судочинства, із позовною заявою в якій просив:

- Витребувати у ПАТ «Універсал Банк» оригінали (для огляду в судовому засіданні) та копії (для долучення до судової справи) внутрішніх нормативних документів банку, затверджених керівним органом банку, якими встановлено формуляри договорів споживчих кредитів в іноземній валюті та порядок видачі споживчих кредитів в іноземній валюті, які були чинними в період із 01.01.2004 по 31.12.2015;

- Визнати протиправними дії ПАТ «Універсал Банк», які полягають в:

- пропонуванні споживачам кредитів в іноземній валюті;

- видачі споживчих кредитів в іноземній валюті;

- встановлені формулярів договорів про надання споживчих кредитів, в яких зобов'язання виражене в іноземній валюті;

- встановлення процедури видачі іноземної валюти в кредит споживачам на споживчі цілі.

- Визнати недійсними внутрішні нормативні документи ПАТ «Універсал Банк», затверджені керівним органом ПАТ «Універсал Банк», якими встановлено формуляри договорів споживчих кредитів в іноземній валюті та порядок видачі споживчих кредитів в іноземній валюті, які були чинними в період із 01.01.2004 по 31.12.2015.

- Покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що оскаржувані дії відповідача по суті є одностороннім правочином, що створює протиправні обов'язки для невизначеного кола споживачів і, відповідно не відповідає вимогам ст.ст. 203, 228 ЦК України, вказані правочини, що виражені у внутрішніх нормативних документах відповідача, затверджені керівним органам відповідача, повинні бути визнані судом недійсними.

Вважає, що їх позовні вимоги підлягають розгляду судом в порядку цивільного судочинства, оскільки спрямовані на захист порушених прав та інтересів невизначеного кола споживачів - фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, а не на захист порушених прав безпосередньо ГО «Справа принципу».

Так, згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів» громадські організацій споживачів (об'єднаня споживачів) мають право звертатися з позовом до суду про визнання дій продавця, виробника (підприємства, що виконує їх функції), виконавця протиправними щодо невизначеного кола споживачів і припинення цих дій, а тому ГО «Справа принципу» мало право на звернення до суду щодо захисту порушених прав невизначеного кола споживачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

В даному випадку між сторонами відсутні укладені договори, проте позивачем оскаржуються зроблені відповідачем пропозиції укласти договір (оферта), а тому характер правовідносин слід віднести до договірних. При цьому суб'єктивний склад, як позивач, так і відповідач та третя особа є юридичними особами.

Крім того, позов поданий ГО «Справа принципу» без зазначення осіб в інтересах яких вони діють, тому вони реалізують власні права, виходячи із характеру власної діяльності, а не громадян, як на то вони посилались.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Громадської організації «Справа принципу» - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: