Справа № 746/140/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2016 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Цигури Н.А.,

при секретарі - Вересаю Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Срібнянська селищна рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, земельною ділянкою та знесення самовільно збудованих споруд ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 являється співвласником домоволодіння за адресою: Чернігівська область, смт.Срібне вул. Радянська, буд.№8. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 грудня 1997 року. На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II- ЧН № 017791 від 25 листопада 1998 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка, яка межує з господарством за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідно до рішення Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 28 січня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, розташованих на території Срібнянської селищної ради» вулиця Радянська перейменована на вулицю Українську.

Відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при будівництві дворової вбиральні та курника АДРЕСА_2 не були витримані встановлені законом будівельні та санітарні норми.

На звернення позивача ОСОБА_1 до Срібнянської селищної ради, узгоджувальною комісією Срібнянської селищної ради 20 серпня 2015 року було проведено обстеження та встановлено порушення будівельних та санітарних норм з боку відповідачів, про що зазначено в акту від 20 серпня 2015 року. Встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_2, впритул до межі господарства ОСОБА_1, на відстані 7,80 м. від вікон житлового будинку ОСОБА_1, збудована тимчасова споруда- курник. Крім того, в господарському дворі ОСОБА_2, на відстані 8,20 м. від вікон житлового будинку позивача, побудована дворова вбиральня.

При будівництві дворової вбиральні не дотримано п.3.26 ДБН 360-92 (державні будівельні норми) «Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно якого, відповідно до санітарних вимог дворова вбиральня повинна знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від житлових будинків в т.ч. і сусідніх садиб. А відповідно до вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров»я від 17.03.2011 року №145, таке розміщення можливе лише при відсутності централізованого водопостачання та водовідведепня, в противному разі на відстані 20 м.

При будівництві тимчасової споруди- курника, не дотримано ДБН. А саме, п.3.25ДБН, згідно з яким відстань від житлового будинку чи господарської споруди до межі суміжної земельної ділянки має бути не менше одного метра та п.3.26 ДБН, згідно з яким сараї для домашньої худоби та птиці необхідно розміщувати не ближче 12 м. від житлових будинків.

Факт наявності порушень з боку відповідачів підтверджується також висновком відділу містобудування , архітектури та ЖКН від 25 серпня 2015 року за №16.

Позивач вважає, що незаконні дії відповідачів, вчинені з порушенням будівельних та санітарних норм при будівництві дворової вбиральні,курника порушують його права, як власника суміжної земельної ділянки та домоволодіння, розміщеного на ній, і полягають в наступному. У зв»язку з відсутністю каналізаційних зливів з боку вбиральні розповсюджується неприємний запах, розмножуються мухи, які є переносниками різних інфекційних хвороб. Вказані обставини призводять до створення антисанітарного стану, який в свою чергу створює загрозу для здоров»я позивача та членів його сім»ї. Наявність тимчасової споруди, курника, розміщеного на межі господарств, призводить до появи та розмноження на території господарства та в приміщеннях господарських споруд позивача шкідливих комах-паразитів, які являються переносниками інфекційних хвороб, від укусів яких він постійно страждає. Залишки життєдіяльності птиці створюють неприємний запах, призводять до створення антисанітарного стану. Всі вищевикладені обставини в сукупності є стресоутворюючими факторами, які призводять до появи та розвитку у позивача нервових захворювань, факт наявності яких підтверджується відповідними медичними довідками.

Просить суд зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, знести самовільно збудовані споруди - дворову вбиральню та тимчасову споруду, курник, розміщені за адресою: АДРЕСА_3.

У судовому засіданні позивач підтримав позовну вимогу про зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, знести самовільно збудовану споруду- дворову вбиральню, за адресою: АДРЕСА_3. Просив позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, вказані у позовній заяві.

Також ОСОБА_1 подав клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої тимчасової споруди-курника. Ухвалою Срібнянського районного суду від 29 червня 2016 року позовна вимога ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованої тимчасової споруди: курника - залишена без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що в 1998 році біля її будинку було споруджено дворову вбиральню. Наявнісь на території її господарства дворової вбиральні не може створювати загрозу для здоров»я ОСОБА_1 та членів його сім»ї, не створює антисанітарного стану. Вона засипає у вбиральню утилізатори. Неприємний запах не відчувається. В її користуванні перебуває земельна ділянка площею близько 0,05 га., з них близько 0,02 га. під забудовою, тому немає можливості побудувати вбиральню в іншому місці.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з»явивлись. Подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначають, що позовні вимоги не визнають.

Представник третьої особи Срібнянської селищної ради у судовому засіданні пояснив, що за зверненням ОСОБА_1 з приводу порушення норм при будівництві дворової вбиральні та курника на місце виходила узгоджувальна комісія Срібнянської селищної ради, про що було складено акта.

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є співвласником будинку №8 по вул. Українській смт. Срібне. Перенесла десять операцій. Наявність дворової вбиральні на території господарсва ОСОБА_2 створює перешкоди в користуванні її житловим будинком. Вона не може відчинити кватирку, тому що від вбиральні іде неприємний запах. Щоб подихати повітрям, вимушена вночі виходити на вулицю. Вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 у суді пояснив, що проживає разом з дружиною ОСОБА_2 в господарстві АДРЕСА_4. Дворову вбиральню збудувати в іншому місці, з дотриманням будівельних норм, можливості немає, так як площа двору складає 9x10 м.

Свідок ОСОБА_7 у суді показав, що 16.12.2015 року, як в.о. начальника Прилуцького міськрайонного Управління ГУ ДСЕС у Чернігівській області, брав участь при проведенні перевірки дотримання санітарного законодавства за заявою ОСОБА_1 В ході перевірки виявлено, що дворова вбиральня ОСОБА_2 розташована на відстані 7,2 м. від житлового будинку ОСОБА_1, що є порушенням ДБН та ст.22 Закону України « Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». За результатами перевірки було складено акт, ОСОБА_2 винесено припис про усунення допущених порушень. Зокрема, перенести зовнішню вбиральню на відстань не менше 15 метрів від вікон житлового будинку ОСОБА_1, або припинити користування нею.

06.01.2016 року було проведено перевірку виконання вимог припису. Встановлено, що припинено користуванння зовнішньою вбиральнею ОСОБА_2 шляхом забивання вхідних дверей.

Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що працює начальником відділу містобудуванння та архітектури Срібнянської райдержадміністрації. 20.08.2015 року в складі комісії виходив для обстеженння земельної ділянки ОСОБА_1 за зверненням останнього щодо неправомірно розміщеної вбиральні. При обмірах встановлено відстань від вбиральні ОСОБА_2 до вікон житлового будинку ОСОБА_1 -7,8 м.

Свідок ОСОБА_9 у суді показала, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1966 року. Будинки, в яких проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, були побудовані станом на 1971 рік. Вбиральні будувались спільні. Потім ОСОБА_2 та ОСОБА_10, власник квартири №1 у будинку №6, спорудили вбиральню окремо. Потім, більше десяти років назад, ОСОБА_2 ще раз перенесла вбиральню.

Свідок ОСОБА_11 пояснила у суді, що у 1984 році була квартиронаймачем квартири АДРЕСА_5. Вбиральня біля вказаного будинку з того часу переносилась із одного в інше місце неодноразово.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Власниками будинку №8 по вул. Радянська смт. Срібне є ОСОБА_12 та ОСОБА_5, про що вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1997 року. Також ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії II- ЧН № 017791 від 25 листопада 1998 року є власником земельної ділянки площею 0,10 га за вказаною адресою.

Відповідно до реєстраційного посвідчення на домоволодіння від 01.08.1993 року, домоволодіння №6 по вул. Радянській на підставі рішення № 22 від 24.03.1993 року Срібнянського райвиконкому зареєстровано в Прилуцькому МБТІ за відділом комунального господарства Срібнянської селищної ради народних депутатів. Відповідно до п.2.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна N 127 від 24.05.2001 року будинок №6 по вул. Радянській смт. Срібне є багатоквартирним, так як до його складу, входить більше ніж одна квартира. Квартира №2 вказаного будинку приватизована згідно Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду». Власниками квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про що вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1993 року, виданого згідно розпорядження (наказу) від 29 жовтня 1993 року №57. За вказаною адресою ОСОБА_2 має у користуванні земельну ділянку площею 0,06 га.

Відповідно до рішення Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 28 січня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, розташованих на території Срібнянської селищної ради» вулиця Радянська перейменована на вул. Українську.

В господарстві ОСОБА_2 споруджена дворова вбиральня, на відстані 7,2 м. від житлового будинку, 8,2 м. від вікна житлового будинку, 5,2 м. від межі господарства ОСОБА_1, про що вбачається із акта перевірки дотримання санітарного законодавства від 16.12.2015 року, актів узгожувальної комісії Срібнянської селищної ради від 20 серпня 2015 року та від 03.12.2015 року, висновку начальника відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Срібнянської райдержадміністрації від 04.12.2015 року.

17.12.2015 року Прилуцьким міськрайонним управлінням головного управління Держсанепідемслужби у Чернігівській області ОСОБА_2 винесено припис про перенесення зовнішньої вбиральні на відстань не менше 15 метрів від вікон житлового будинку ОСОБА_1, або припинення користування нею.

06.01.2016 року проведено перевірку виконання вимог вказаного припису, про що складено акт від 06 січня 2016 року. Встановлено, що припинено користуванння зовнішньою вбиральнею ОСОБА_2 шляхом забивання вхідних дверей.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як зазначено п.4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування ст.376 Цивільного кодексу України самочинним вважається будівництво житлового будинку , будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил .

Згідно із розясненнями, викладеними в п.22 Постанови під істотними порушеннями будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил.

Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 Цивільного кодексу України, статтею 103 ЗК України.

Пунктом 3.26 ДБН 360-92 (державні будівельні норми) Планування і забудова міських і сільських поселень, передбачено, що відповідно до санітарних вимог, дворова вбиральня повинна знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від житлових будинків в т.ч. і сусідніх садиб.

Відповідно до вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя від 17.03.2011 року №145, таке розміщення можливе лише при відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, в противному разі на відстані 20 м.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунуненя перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, дворова вбиральня, збудована ОСОБА_2 з істотним порушенням будівельних норм, оскільки при її будівництві не дотримані санітарні вимоги і правила. Наявність дворової вбиральні на відстані, меншій, ніж передбачено санітарними нормами і правилами, від будинку ОСОБА_1, порушує права позивача, як власника житлового будинку з надвірними будівлями та як землекористувача: розповсюдження неприємного запаху, розмноження мух призводить до порушення санітарних норм і правил. Припинення користуванння зовнішньою вбиральнею ОСОБА_2 шляхом забивання вхідних дверей станом на 06.01.2016 року - час проведення перевірки виконання вимог припису Прилуцького міськрайонного управління головного управління Держсанепідемслужби у Чернігівській області від 17.12.2015 року, суд не може прийняти як доказ припинення допущеного порушення. Забивання вхідних дверей вбиральні є заходом, що тимчасово обмежує можливість користування нею, але не усуває наявне порушення. Після відбиванння дверей вбиральні у відповідачів є можливість продовжувати користуватись нею за призначенням. Про те, що відповідач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_6 і далі, в разі потреби, продовжують час від часу користуватись дворовою вбиральнею, вони пояснили у своїх поясненнях. Отже, суд зобовязує ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знести самовільно збудовану будівлю - дворову вбиральню, розміщену за адресою: АДРЕСА_7 за наявності для того законних підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 213 , 214 , 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 386, 391 ЦК України , ст.ст. 103,152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знести самовільно збудовану будівлю - дворову вбиральню, розміщену за адресою: АДРЕСА_8. смт. Срібне Чернігівської області.

Стягнути в дохід держави судовий збір за задоволену позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 551 грн. 20 коп. з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, по 183 грн. 73 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя