Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/3692/15 Головуючий у 1 інстанції: Сидоренко Ю.В.
№ провадження 22-ц/778/1547/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„31 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача,- Фермерське господарство «Орбіта-СМ», про витребування майна з чужого незаконного володіння та здійснення розрахунку при витребуванні майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до СВК «Перемога» про витребування майна з чужого незаконного володіння та здійснення розрахунку при витребуванні майна із чужого незаконного володіння.

У позові зазначала, що підставі свідоцтв про право на спадщину за законом №№ 716, 717, виданих 14.10.2014 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори, і згідно витягів № 28039480 та № 28036428 від 14.10.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вона. є власником земельних ділянок : площею 7,6092 га, кадастровий номер -:01:038:0011, а також площею 7,6092 га, кадастровий номер :01:038:0009.

Вказані земельні ділянки знаходяться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, їх цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначені земельні ділянки належали її чоловікові ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 056382, серії ЗП № 082560

02.11.2009 року між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем СВК «Перемога» були укладені договори оренди землі, за умовами яких орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування зазначені земельні ділянки строком на п'ять років.

Зазначені договори оренди були зареєстровані у Василівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель було вчинено записи від 09.02.2010 року за № 06 та за №07 відповідно.

05.03.2014 року ОСОБА_3 помер, після його смерті вона прийняла спадщину за законом.

Оскільки 02.11.2014 року строк дії договорів оренди закінчувався, 30.09.2014 року вона звернулася з листом до голови СВК «Перемога» ОСОБА_4 з запереченням проти подовження договору оренди землі від 02.11.2009 року на земельну ділянку, кадастровий номер: :01:038:0011, та з проханням після закінчення строку договору передати їй земельну ділянку по акту прийому-передачі протягом трьох днів.

У відповіді листом від 16.10.2014 голова СВК «Перемога» ОСОБА_4 повідомив їй, що оскільки відповідно до технологічної карти господарства земельні ділянки - кадастровий №:01:038:0009, площею 7,6092 га, та кадастровий № :01:038:0011, площею 7,61 га, на початку вересня поточного року були засіяні озимою пшеницею, під час дії договорів оренди, то ці обставини не дають можливості повернути їй земельні ділянки до збору врожаю.

Протоколом засідання комісії, створеної у відповідності до розпорядження голови Василівської державної адміністрації № 354 від 30.07.2015 року, було засвідчено факт, що 07.07.2015 року працівниками СВК «Перемога» була обкошена озима пшениця на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:038:0011 та :01:038:0009, загальною площею 15,22 га. При обкосі 2,5 га урожайність пшениці склала 39,3 ц/га, тобто СВК «Перемога» з 2,5 га було зібрано 9,83 тони пшениці, а з решти площі зазначених земельних ділянок - 12,72 га, було зібрано 28,24 тон пшениці.

Таким чином, станом на 22.07.2015 року з її земельних ділянок загальною площею 15,22 га працівниками СВК «Перемога» було зібрано 38,07 тон озимої пшениці.

Згідно довідки № 27-01-07/107 від 18.09.2015 року відділу статистики у Василівському районі ГУ Статистики у Запорізької області, середня ціна реалізації озимої пшениці станом на 01.09.2015 року склала 2 724,6 грн. за тону без ПДВ, тобто за час незаконного володіння земельними ділянками СВК «Перемога» отримало дохід у розмірі 103 725,52 грн. без ПДВ.

Посилаючись на те, що всупереч умовам укладених договорів та після закінчення строку їх дії жодних дій щодо повернення належних їй земельних ділянок відповідач не вчиняв і, не маючи статусу орендаря, і, як наслідок, втративши право власності на посіви й насадження сільськогосподарських та інших культур на цих ділянках, однак незаконно їх утримував до збору врожаю влітку 2015 року,на підставі ст.ст. 390,1212 ЦК України просила суд зобов'язати відповідача за письмовим актом приймання-передачі повернути їй земельні ділянки кадастрові номери № :01:038:0011, №:01:038:0009; стягнути з СВК «Перемога», як з недобросовісного набувача, на її користь 103725,52 грн. доходу, отриманого СВК «Перемога» за час незаконного володіння її земельними ділянками, стягнути судові витрати.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача було залучено Фермерське господарство «Орбіта-СМ», з яким 10.02.2015 року ОСОБА_2 були укладені договори оренди землі.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Сільскогосподарський виробничий кооператив «Перемога» за письмовим Актом приймання-передачі повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 7,6092 га, кадастровий номер № :01:038:0011, та земельну ділянку площею 7,6 га, кадастровий номер №:01:038:0009, які знаходяться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області та належать ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Стягнуто з Сільскогосподарського виробничого кооперативу«Перемога» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Сільскогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з відповідача 103725 грн. 52 коп. без ПДВ задовольнити.

В решті рішення в апеляційному порядку не оскаржується і предметом апеляційного розгляду в силу ч.1 ст. 303 ЦПК України не являється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.. 4 ЦПК України суд не може обирати спосіб захисту на власний розсуд , це є виключним правом позивача.

Виходячи зі встановленого ст.. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 05.03.2014 року, є власником двох земельних ділянок : площею 7,6092 га, кадастровий номер -:01:038:0011, а також площею 7,6092 га, кадастровий номер :01:038:0009.

Вказані земельні ділянки знаходяться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, їх цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя чоловіком позивачки ОСОБА_6 02.11.2009 року були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок з СВК «Перемога», строком на п»ять років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою(п.8 договору)(а.с.10-13).

За умовами п.п.37, 40 названих договорів, їх дія припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено, якщо інше не передбачено договором.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

У п.21 вказаних договорів сторони передбачили, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов»язаних зі зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв»язується у судовому порядку.

Після закінчення строку дії вказаних договорів у листопаді 2014 року повторно договори оренди щодо названих земельних ділянок сторонами не укладались, однак орендна плата за фактичне користування земельними ділянками за 2015 рік була перерахована відповідачем на адресу ОСОБА_2І.(а.с.98).

Відповідно до ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно( недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

В обґрунтування вимог про стягнення з відповідача в порядку ст. 390 ЦК України неодержаних доходів у виді вартості врожаю озимої пшениці у розмірі 103 725,52 грн. без ПДВ, позивач посилалася на те, що врожай був вирощений СВК «Перемога» на належних їй земельних ділянках після закінчення строку дії договорів оренди.

Дослідивши обставини справи та встановивши характер спірних правовідносин, які склалися між сторонами у зв»язку з невиконанням СВК «Перемога» умов договорів оренди про повернення орендодавцю земельних ділянок після закінчення строків договорів, суд дійшов правильного висновку про безпідставність цих вимог, оскільки вказані відносини виключають можливість застосування до них положень ст.ст. 390, 1212 ЦК України.

Відшкодування збитків( упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлені спеціальними нормами ЗК України, Закону України «Про оренду землі» та загальними положеннями ст. 22 та гл. 82 ЦК України.

Згідно зі ст. 34 Закону України від 06.10.1998 року «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов»язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов»язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов»язаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки у виді неодержаних доходів(орендної плати за землю).

За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученим (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості грунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв»язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських(міст обласного значення) рад.

Результати роботи комісії оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Таким чином, ухвалюючи рішення щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення в якості неодержаного нею доходу 103725,52 грн., суд правильно послався на відсутність правових підстав для їх задоволення, оскільки обраний позивачкою спосіб захисту не погоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні земельні правовідносини.

Ті докази та обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Фактично доводи зводяться до іншої оцінки характеру правовідносин, з приводу яких виник спір, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції, підстав для зміни чи скасування судового рішення в оскаржуваній частині вони не містять.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 21 січня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: