Справа № 535/110/16-ц
Провадження № 2/535/84/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року смт. Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі:

головуючого судді - Мальцева С.О.,

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом;-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 813, видане 21.10.2010 року Полтавською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури), який діє на підставі договору від 12 лютого 2016 року, звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Територіальної громади в особі Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Лихачівка, Котелевського району Полтавської області, вул. Огієнка Івана, буд.7, і до дня смерті належав ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2006 року.

Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2006 року відкрилася спадщина за законом, яка складається із житлового будинку, з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: с. Лихачівка, Котелевського району Полтавської області, вул. Огієнка Івана, буд.7. У встановлений законодавством шестимісячний термін позивач не подав заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим звернувся у листопаді 2015 року до Котелевського районного суду Полтавської області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2015 року позов було задоволено. 15 грудня 2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на домоволодіння, приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

У попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав електронною поштою заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, у попереднє судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Малорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа № 02-28/70 від 22 лютого 2016 року, в якій просять розглядати справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

01 листопада 2006 року померла ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 055255, яке видане Малорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 01 листопада 2006 року та зроблено відповідний актовий запис за № 23 (а.с. 7).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 08 жовтня 2015 року № 382 ОСОБА_3, яка померла 01.11.2006 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому на час відкриття спадщини ОСОБА_3 проживала одна. ( а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді нерухомого майна, яке складається з житлового будинку і господарчих будівель та споруд, що розташоване за адресою: вул. Огієнка Івана, 7, с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області, що підтверджується довідкою Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 08 жовтня 2015 року № 386, з якої вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1986-1990 роки с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області , особовий рахунок № 600 за громадянкою ОСОБА_3 лічиться домоволодіння за адресою: вул. Огієнка Івана, буд. 7 села Лихачівка Котелевського району Полтавської області. Станом на 01.07.1990 року домоволодіння відносилося до типу колгоспного двору, голова домоволодіння ОСОБА_3. ( а.с. 10).

Відповідно до довідки Малорублівської сільської ради від 08 жовтня 2015 року № 384 , вбачається що на підставі запису в погосподарській книзі села Лихачівка № 5 ( 2010-2015 роки ) особовий рахунок № 0324/5, по вулиці Огієнка Івана, буд. 7 села Лихачівка Котелевського району Полтавської області лічиться домоволодіння за громадянкою ОСОБА_3 ( а.с. 11)

Також зазначено, що земельна ділянка, яка лічиться за гр. ОСОБА_3 за адресою: вул. ОСОБА_5, буд, 7 с. Лихачівка Котелевського району, відноситься до земель комунальної власності, про що свідчить довідка від 08 жовтня 2015 року № 388. ( а.с. 12)

Як вбачається зі змісту технічного паспорту житлового будинку № 7 по вул. Огієнка Івана у с. Лихачівка Котелевського району Полтавської області домоволодіння складається з житлового будинку А1 загальною площею 37,9 кв.м., в тому числі житловою площею 17,5 кв.м., гаражу літ В, сараю літ. Г, сараю - літ. Д, сараю літ. Е1, погріб вхідний літ. Е, колодязя питного № 1, огорожі № 2. Інвентаризаційна вартість становить 85092 грн. ( а.с. 16-18).

У відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності обєкту нерухомого майна за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Лихачівка, вул. Огієнка Івана, 7 не проводилася, що стверджується довідкою Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 24.12.2015 року № 11941 ( а.с. 20).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивач, як спадкоємець за законом, бажає прийняти спадщину, після померлої матері ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2006 року, ступінь споріднення стверджується копією посвідки про народження серії УИ № 689983 від 27 жовтня 1946 року актовий запис № 20, де зазначено, що ОСОБА_1 народився 06 жовтня 1946 року, батьками зазначено батько ОСОБА_6, матір ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визначено ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання ним до Котелевської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2006 року, терміном два місяці. Рішення набрало законної сили 08 грудня 2015 року. ( а.с. 13-14)

У визначений судом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_4, 15 грудня 2015 року за заявою позивача було зареєстровано спадкову справу № 137/2015 ( номер у спадковому реєстрі 58360425 ) ( а.с. 15)

Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 57/02-14 від 11 лютого 2016 року, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я позивача, як спадкоємця померлої, на житловий будинок, що розташований за адресою: с. Лихачівка, вул. Огієнка Івана, 7 Котелевського району Полтавської області, оскільки заявником ОСОБА_1 не пред'явлений правовстановлюючий документ на вищезазначене майно та відповідно до довідки виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 24.12.2015 року за № 11941, реєстрація права власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не проводилася. ( а.с. 19)

На запит суду, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 надав повідомлення № 86/01-16 від 17 лютого 2016 року, відповідно до якого в його провадженні знаходиться спадкова справа № 137/2015 на майно ОСОБА_3, померлої 01 листопада 2006 року, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; в спадковій справі знаходиться заява: про прийняття спадщини за законом, що надійшла 15 грудня 2015 року від ОСОБА_1, сина померлої, місце реєстрації: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Дзержинського, 37. Додатковий строк необхідний для прийняття спадщини встановлений на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2015 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

Тобто записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, а тому є всі законні підстави у суду для задоволення позовної заяви щодо визнання права власності на нерухоме майно за даним позовом.

Отже суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків ( за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється.

Позивачем правомірно, на підставі Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 850,92 грн., що становить 1 відсоток ціни позову ( а.с. 1).

На підставі викладеного та статтей 328, 392, 1216-1222, 1258,1261, 1268 -1270 ЦК України, 120,123 ЦК УРСР, керуючись статтями 10, 11, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку ( літ. А-1) - загальною площею приміщень 37.9 кв.м., в тому числі житловою площею 17,5 кв.м; гаражу ( літ. В), сараю ( літ. Г), сараю ( літ. Д), сараю ( літ. Е1), погріба вхідного (літ. Е), колодязя питного № 1, огорожі № 2, який розташований за адресою: вулиця Огієнка Івана, 7, село Лихачівка, Котелевського району, Полтавської області і до дня смерті належав ОСОБА_3, яка померла 01 листопада 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення Котелевського районного суду Полтавської області може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.О.Мальцев