Ухвала

іменем україни

4 квітня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргуОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, припинення права на частку в майні, визнання права власності на частку в майні; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, припинення права на частку в майні, визнання права власності на частку в майні,

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що до 15 лютого 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року в порядку поділу майна подружжя за нею визнано право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано за відповідачем. Посилаючись на те, що автомобіль фактично знаходиться у володінні відповідача, вона не має можливості користуватися автомобілем, позивач просила стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини автомобіля, що складає 11 766 грн 50 коп. та припинити її право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля, визнати за відповідачем право власності на належну їй 1/2 частину автомобіля.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позов, посилаючись на те, що вказаний автомобіль фактично вибув з його володіння, у зв'язку із фізичним знищенням, а тому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь вартість 1/2 частини вказаного автомобіля, що складає 11 766 грн 50 коп., припинити його право власності на 1/2 частину даного автомобіля, визнати за ОСОБА_3 право власності на належну йому 1/2 частину вказаного автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким її позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1, що складає 4 400 грн. 50 коп. Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на вказаний автомобіль. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення апеляційного суду, посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи частково рішення районного суду та частково задовольняючи позов ОСОБА_3, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин, виходив з того, що спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем та перебуває у його фактичному володінні (зазначена обставина підтверджуються також преюдиційним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2013 року), а відтак, ОСОБА_3, як співвласник вказаного майна, у силу вимог ст. 183 ЦК України має право на грошову компенсацію вартості своєї частки.

Посилання касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) та власного тлумачення норм закону.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, припинення права на частку в майні, визнання права власності на частку в майні; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки у майні, припинення права на частку в майні, визнання права власності на частку в майні за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року відмовити.

Додані до скарг матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук