Справа № 182/5616/15-ц
Провадження № 2/0182/1150/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

секретаря Снєгульської В.М.

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом та просить визнати втратившими право користування жилим приміщенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. В обґрунтування позову послалась, що вона та її син ОСОБА_9 є співвласниками однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою:м. Нікополь, вул. Невського, буд..26 кв.1. Відповідачі донька, її чоловік та двоє онуків зареєстровані в її квартирі, однак фактично не проживають в квартирі. З ними вона не підтримує сімейних відносин, фактично вони проживають в іншому місці з 1985 року. Відповідачі не цікавляться станом квартири, не сплачують комунальні послуги, особисті речі їх також в квартирі відсутні.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник проти позову заперечували, оскільки вона та її сімя проживає в квартирі, однак в іншій кімнаті, яка не приватизована. Проживати в одній кімнаті з матірю неможливо, через те, що мати заперечує проти проживання їх сімї в квартирі та постійно виникають конфлікти. Також вони мають роздільні особові рахунки і кожен з них за свою кімнату сплачує рахунки за комунальні послуги окремо. Також в їх спільному користуванні є кухня, ванна кімната та туалет. Просять відмовити в позові оскільки позивач пропустила строки позовної давності для звернення з цим позовом до суду, до того ж її права ніхто не порушує.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі.

ОСОБА_9 відповідно до статті 36 ЦПК України повідомлений судом про наявність позову про визнання відповідачів втратившими право користування квартирою співвласником якої він є та розяснено про його право на участь у справі, однак до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, а тому справу розглянуто без нього.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 08.05.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_9 набули право власності на одну кімнату в квартирі постійного спільного заселення №1 в будинку 26 по вулиці Невського в м. Нікополі ( а.с.5-9)

В зазначеній квартирі АДРЕСА_1 спільного заселення проживають та зареєстровані ОСОБА_1 з 25.11.1969 року, ОСОБА_5 (донька позивача) з 28.02.1985 року, ОСОБА_6(чоловік ОСОБА_5 зять позивача) з 17.03.1992 року, ОСОБА_7 ( онук позивача) з 06.09.2001 року, ОСОБА_7П.(онук позивача) з 20.08.2005 року), ОСОБА_9 (син позивача) з 15.11.1995 року( а.с.10,13-16)

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_9 проживають в кімнаті 1 в квартирі АДРЕСА_1 , а відповідачі проживають в кімнаті 3 в квартирі АДРЕСА_1 через неможливість проживати з позивачем в одній кімнаті. І позивач і відповідачі спільно користуються входом, коридором, кухнею, ванною кімнатою та побутовим вузлом.

Зазначені обставини позивачем були визнані та не заперечувались.

Таким чином твердження позивача зазначені в позовній заяві, що відповідачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 та відомості зазначені в ОСОБА_10 №160 від 17.04.2015 спростовані в судовому засіданні поясненнями позивача та відповідача.

Щодо оплати комунальних послуг, то суд зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають окремі особові рахунки та самостійно несуть витрати на оплату комунальних послуг, а тому посилання на ту обставину, що позивач несе додаткові витрати внаслідок реєстрації відповідачів в квартирі не відповідають дійсності.( а.с. 37-41,55)

Також суд зазначає, що посилання представника відповідача на застосування судом строку позовної давності щодо вимог позивача не відповідають вимогам законодавства, оскільки позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується.

Враховуючи вище викладені обставини, беручи до уваги , що право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, а судом не встановлено наявності обставин, які мають істотне значення та відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні,суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 16, 386, 391, 405,406 ЦКЕ України, ст.ст. 10,11,57-60,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_10