Справа № 535/112/16-ц
Провадження № 2/535/86/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в сел. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу;-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 02 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Диканського РУЮ Полтавської області, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутності взаємоповаги, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти. В зв'язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем.

У попередньому судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просить задовольнити її позов з підстав викладених в позовній заяві, просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні, про що надала суду відповідну письмову заяву (а.с. 14).

У попереднє судове засідання відповідач - ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. ОСОБА_2 надав до суду 16 лютого 2016 року заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден (а.с. 10).

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичне визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

02 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, виданим 02 березня 2013 року (а.с. 3).

Від цього шлюбу, сторони мають одну спільну малолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4).

В ході судового засідання позивачка не заявила про наявність спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітнього сина, так не заявлено про це і відповідачем в його заяві до суду від15.02.2016 року (а.с.10).

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не підтримують подружні відносини з 13 січня 2016 року, на примирення позивачка категорично не погоджуються, у них виникають постійні непорозуміння, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2 та інтересам їх малолітньої дитини.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки - ОСОБА_1 до відповідача - ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88 , 130, 174, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 3 ЦК України, ст.ст. 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 02 березня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 12 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,уродженкою та жителькою АДРЕСА_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) уродженцем та жителем АДРЕСА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя