Справа № 285/159/16-ц
провадження № 2/0285/449/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.03.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., позивача - ОСОБА_1, відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 22.09.2005 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 329.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила змінити прізвище на «ОСОБА_2».

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2005 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 329.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживають з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері.

Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 22.09.2005 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 329.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на вихованні матері ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу відповідачу змінити прізвище на «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення.

Суддя підпис А.В. Помогаєв

Згідно оригіналу.

На момент видачі копії, рішення не набрало законної сили.

Суддя: А.В. Помогаєв

вик. помічник судді Спиридонова А.О.