Провадження № 2/161/4918/16
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей та відшкодування моральної шкоди.

Однак, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.10.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково та з відповідача в користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку(доходу), але не меше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно.

Тому позивачу ОСОБА_1 слід уточнити позовні вимоги в цій частині, оскільки аліменти з відповідача в користь позивача на утримання малолітніх дітей вже стягнуті і рішення підлягає виконанню.

Позивач заявляє також вимогу немайнового характеру, а саме стягнення з відповідача моральної шкоди, заподіяної останнім їй та малолітнім дітям, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому позивач не вказує якими діями відповідача їй та дітям заподіяна моральна шкода, в чому полягає моральна шкода, чи має відношення заявлена моральна шкода до стягнення з відповідача аліментів, як саме визначає розмір такої шкоди 200 000 грн.

Уточнення позивачем вимог в цій частині необхідне, крім того, і для вирішення судом питання про можливість розгляду заявлених вимог в одному провадженні, оскільки в порушення норм ЦПК України позов містить два різних предмети, які характеризуються окремими обєктами.

Згідно ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, у відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн., тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 551,20 грн. на д/р № 0002, одержувач м. Луцьк 22030001, Банк ГУДКУ у Волинській області м.Луцьк, ЗКПО 38009628, МФО-803014.

Оригінал квитанції про сплату судового збору, слід надати суду для приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення зазначеної норми позивач надала суду лише копію позовної заяви, копії інших документів, доданих до позовної заяви, відповідно до кількості відповідачів, не надані.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання ухвали суду позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк