Справа № 658/5132/13-ц
Провадження № 6/658/51/16
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

24 червня 2016 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Подіновської Г.В.,

за участю секретаря Левицької Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховці Херсонської області, матеріали подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про примусове входження до житлового приміщення,

встановив:

Державний виконавець ВДВС Каховського МГТУЮ звернувся до суду із вказаним поданням в якому, просить суд постановити ухвалу про примусове проникнення до житла, яке розташоване за адресою: м. Каховка вул. Миру, 1/7, для проведення виконавчих дій по виселенню ОСОБА_2.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні ВДВС Каховського МГТУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 48917497 по примусовому виконанню виконавчого листа № 658/5132/13-ц від 31 серпня 2015 року, що видав Каховський міськрайонним суд Херсонської області про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

07 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48917497, та надано строк для добровільного виконання рішення суду, копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження. В строк для самостійного виконання та після того, рішення суду боржник не виконав.

При проведенні виконавчих дій 23 жовтня 2015 року, 16 грудня 2015 року, 16 грудня 2015 року, 22 лютого 2016 року та 13 червня 2016 року по примусовому виконанню зазначеного виконавчого документа доступ до квартири не було надано, а саме ніхто двері квартири не відкрив, про що складено відповідні акти.

Таким чином вважає, що зазначені обставини унеможливлюють проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду.

В судове засідання державний виконавець не зявився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду подання, про причини неявки суд не повідомив.

Його неявка не перешкоджає вирішенню питання примусове входження до житлового приміщення.

Суд, дослідивши подання, додані до нього документи, матеріали цивільної справи № 658/5132/13-ц, приходить до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Відповідно до положень ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи без її на те вільної згоди інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами), зобовязаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як: звернення стягнення на кошти боржника; звернення стягнення на інші види майна боржника; вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів; відібрання дитини. Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК України.

Так, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Тоді як, рішення суду про виселення з житлового приміщення підлягає примусовому виконанню у відповідності до процедури визначеної ст. 78 Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Закону, державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб на території України.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Синявської Т.О. від 07 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Виходом державного виконавця на місце, не встановлено даних про добровільне виконання рішення боржниками.

За таких обставин, державний виконавець зобовязаний був приступити до процедури примусового виконання рішення у відповідності до приписів ч.ч. 3-6 ст. 78 Закону.

06 червня 2016 року відділом державної виконавчої служби ОСОБА_2 було направлено зобов'язання про те, щоб останній 13 червня 2016 року з 10.00 год. по 14.00 год. знаходився за адресою: м. Каховка, вул. Миру, 1/7 при примусовому проведенні виконавчих дій.

Додані до матеріалів справи акти державного виконавця від 23 жовтня 2015 року, 16 грудня 2015 року, 22 лютого 2016 року, 02 червня 2016 року, та від 13 червня 2016 року свідчать лише про вихід державного виконавця, проте о котрій годині здійснений вихід в акті не зазначено.

Разом із тим, із подання не вбачається, у чому саме полягала причина відсутності доступу до житла та чи зумовлено це свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця або ж це повязано із відсутністю власників та мешканців спірної квартири.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки повязане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння, а надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що переконливих та достатніх доказів, які б вказували на доцільність та необхідність вжиття визначених в поданні заходів забезпечення виконання рішення суду, повязаних із обмеженням конституційних прав ОСОБА_2, не надано, а відтак внесене подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208 210, 376 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про примусове входження до житлового приміщення, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Подіновська