Номер провадження: 22-ц/785/155/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненко В.І.., ОСОБА_2

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 до 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування про стягнення заборгованості по грошовій компенсації за не отримане продовольче забезпечення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування про стягнення заборгованості по грошовій компенсації за не отримане продовольче забезпечення, посилаючись на те, що він проходить військову службу у Південному регіональному медичному управлінні та знаходиться на продовольчому забезпеченню у 411 Центральному військовому клінічному госпіталі Південного оперативного командування.

Позивач посилався на те, що у період з 11 березня 2000 року по 31 грудня 2006 року продовольче забезпечення або грошової компенсації замість нього під час проходження військової служби ним не отримана.

Зважаючи на вищевикладене позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по грошовій компенсації за не отримане продовольче забезпечення з урахуванням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати на загальну суму 20158,50 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2007 року позов задоволено, стягнуто з 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування на користь ОСОБА_4 заборгованість по грошовій компенсації за не отримане продовольче забезпечення з урахуванням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати у сумі 20158,50 грн., стягнуто з 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування на користь ОСОБА_4 судові витрати 231,58 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2009 року заяву ОСОБА_4 задоволено, залучено замість 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування відповідачем у цивільній справі № 2-4918/07 Військово-медичний клінічний центр Південного регіону.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2015 року заяву військово-клінічного госпіталю Південного оперативного командування задоволено, відновлено втрачене провадження у судові справі № 2-4918/07 за позовом ОСОБА_4 до 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування про стягнення заборгованості по грошовій компенсації за не отримане продовольче забезпечення з урахуванням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати у сумі 20158,50 грн., а також стягнуто з 411 Центрального військового клінічного госпіталю Південного оперативного командування на користь ОСОБА_4 судові витрати 231,58 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним представник Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2007 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4. суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді начальника організаційно - планового відділу - заступник начальника Південного регіонального медичного управління.

За період з 01. березня 2000 року по 31 грудня 2006 року 411 Центральний військовий клінічний госпіталь Південного оперативного командування не виплатив йому компенсацію за не отриманий продовольчий пайок.

До 17.02.2000 року він забезпечувався продовольчим пайком, або грошовою компенсацією замість нього згідно встановлених норм. Продовольче забезпечення особового складу Збройних Сил України гарантується ч. 2 ст.16 ЗУ «Про Збройні Сили України» в редакції ЗУ від 05.10.2000 року, яка була чинна до 01 січня 2007 року та частини 2 статті 9 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000 року на який посилається відповідач, призупиняє дії тільки ч. 2 ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто не зупиняє дії прийнятого пізніше Закону України «Про Збройні Сили України». Чинність ст. 16 якого ніякими іншими законами по час вимоги позивача, тобто до 31 грудня 2006 року не призупинялась. Отже згідно п.1 розділу 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Збройні Сили України» стаття 16 вступала в дію з 01 січня 2001 року. Таким чином, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 17 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 411 Центральний військовий клінічний госпіталь Південного оперативного командування не вправі обмежувати військовослужбовця ОСОБА_4. у правах визначених законодавством України на отримання продовольчого забезпечення або компенсації замість нього.

Крім того, Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року суперечить ст. 22 Конституції України, за змістом якої ніхто не вправі обмежувати права і свободи людини і громадянина. Конституційні права і свобод гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні зміни до чинних законів не,допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд обґрунтовано вважав дії 411 Центральний військовий клінічний госпіталь Південного оперативного командування у зв'язку з невиплатою позивачу компенсації за не отримане продовольче забезпечення неправомірними, а вимоги позивача обґрунтованими.

Виходячи з Постанов Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 р., №426 від 29 березня 2002 року «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань...» та розрахунку компенсації за не отримане продовольче забезпечення за загальновійськовою нормою харчування, яка є найнижчою, наданого ОСОБА_4, відповідачем не заперечений, компенсація за вказаним складає 15600,59 грн..

Вартість норми харчування доводилась до військ розпорядженнями Головного продовольчого управління виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування. Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року у період з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2006 року підлягає компенсації втрата частини грошового забезпечення, а саме за затримку виплати компенсації за продовольче забезпечення, в зв'язку з порушенням термінів їх виплати яка становить 4557 грн., 91 коп. Отже, загальна сума компенсації за не отримане продовольче забезпечення з урахуванням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати складає 20158 гривень 50 коп.

Таким чином, суд правильно визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на порушення судом норм матеріального права вимог Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року № 1459 яким призупинена дія ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» від 20.12.1001 року, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованим, оскільки спростовано дослідженими судом обставинами та ґрунтується на вимогах ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 05.10.2000 року, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_2