Справа №591/7604/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/418/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26 жовтня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487 гривень 20 коп.

Вказане рішення суду в частині визначення розміру аліментів відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити, зменшивши розмір аліментів до 500 грн. щомісяця.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не зясував матеріальний стан відповідача, який на даний час ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, а також проживає разом з непрацездатною матірю, яка потребує допомоги. Отже, на думку відповідача, визначений судом розмір аліментів є завищеним, що може призвести до виникнення заборгованості зі сплати аліментів і потягнути його юридичну відповідальність, але з огляду на такі засади цивільного судочинства, як справедливість та добросовісність, таке є неприпустимим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги та представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_6 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 14 серпня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2015 року, що набрало законної сили (а.с.3).

За час проживання у шлюбі у них 16 квітня 2011 року народилась дочка ОСОБА_7, батьком якої є відповідач ОСОБА_3 (а.с.3 на звороті).

На сьогоднішній день дитина знаходиться на утриманні матері, чого відповідач не заперечував, а також вбачається з довідки виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що малолітня дитина проживає разом з матірю ОСОБА_4, тому відповідач, як батько дитини, зобовязаний також приймати участь у її утримуванні до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд першої інстанції визначив аліменти у твердій грошовій сумі з урахуванням закладених у Державному бюджеті соціальних гарантій, у розмірі 800 грн. на місяць, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 3 ст. 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У ст. 182 СК України йдеться про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду, при визначенні розміру аліментів суд керувався встановленим Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розміром прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, розміром мінімальної заробітної плати, а також розміром середньої заробітної плати у Сумській області.

Однак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не врахував, що законодавчо визначений на 2016 рік прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а у даному випадку дитині сторін 4 повних роки, становить 1167 грн. на місяць (прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років станом на 01 січня 2016 року), а також обставини того, що обовязком обох батьків є належне утримування своїх дітей.

Також, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідач на даний час ніде не працює, а з 03 лютого 2016 року зареєстрований у Сумському міському центрі зайнятості як безробітний (а.с.41). До того ж, він проживає разом з матірю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є особою пенсійного віку та непрацездатною (а.с.41, 43, 44, 45, 46), що відповідно до вимог ст.182 СК України має бути враховано при визначенні розміру аліментів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір аліментів є дещо завищеним і вважає за можливе зменшити їх розмір до 600 грн. щомісячно, що відповідатиме засадам виваженості, розумності і справедливості.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, враховуючи, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, зазначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, помилково вказав: «але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», що не передбачено вимогами ст.184 СК України і прямо заборонено ч.2 ст.182 СК України, тому колегія суддів вважає за необхідне виключити вказане посилання з оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, тому рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 600 грн. щомісячно, та без вказівки, що не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зокрема, у звязку зі зміною розміру стягуваних аліментів з 800 грн. до 600 грн. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено на 75% (600 грн. * 100% / 800 грн.), тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 365,40 грн. (487,20 грн. * 75%) / 100, а не 487,20 грн., як визначив суд першої інстанції, у звязку з чим рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат також необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3; 309 ч.ч.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року в даній справі в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 600 грн., без вказівки, що не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 800 грн., як зазначено в оскаржуваному рішенні суду.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року в даній справі в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 365 грн. 40 коп.

В решті рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -