01.11.2016 Справа № 644/420/16-ц
26 жовтня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зябрової О.Г.,
за участю секретаря Масло Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів, -
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інши особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанолених цим Кодексом.
Згідно до вимог ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у праві, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суд на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Як вбачається з матерілів справи, 05.12.2014р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір DP229L на виготовлення балконних дверей з вікном та обладнання балкону вікнами з білого профілю марки LIDER на суму 17 825 грн, за умовами якого аванс склав 9000 грн. 08.12.2014р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір DP234 L на виготовлення трьох вікон з білого профілю марки LIDER на суму 14 172 грн., аванс за даним договором склав 7000 грн.
Згідно до товарних чеків від без номеру 10.12.2014р. ФОП ОСОБА_2 було сплачено за вікно та балкон 4000 грн., 29.01.2015р. ФОП ОСОБА_2 було сплачено 4825 грн. та 30.01.2015р. сплачено 7172 грн.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано до суду жодних доказів на підтвердження істотних порушень з боку ФОП ОСОБА_2 умов вищезазначених договорів, укладених між сторонами по справі, та завдання позивачу моральної шкоди, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову у зв»язку з недоведеністю позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 651, 1166, 1167 ЦК України, суд -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: