У х в а л а

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Рось», Відкритого акціонерного товариства «Роменський молочний комбінат», треті особи: виконавчий комітет Роменської міської ради, приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Проскурня Лариса Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інесса Володимирівна, Державне комунальне підприємство «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування записів про реєстрацію права власності, за касаційною скаргою Приватного підприємства «Рось» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним із моменту укладення договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Роменський молочний комбінат» (далі - ВАТ «Роменський молочний комбінат») та Приватним підприємством «Рось» (далі - ПП «Рось») 27 липня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу

Проскурнею Л.І. за реєстровим № 2302; скасувати внесений 28 листопада

2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запис

№ 3585541 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПП «Рось» та внесений 30 серпня 2006 року ДКП «Роменське МБТІ» до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та запис № 14727401 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за

ПП «Рось».

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 3 серпня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 27 липня 2006 року, укладений між ВАТ «Роменський молочний комбінат» та ПП «Рось», посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу

Проскурнею Л.І. за реєстровим № 2302.

Скасовано внесений 28 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запис № 3585541 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за

ПП «Рось» та внесений 30 серпня 2006 року ДКП «Роменське МБТІ» до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та запис № 14727401 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПП «Рось».

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ПП «Рось» просить рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 серпня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що укладеним 27 липня 2006 року між ТОВ «Рось» та ВАТ «Роменський молочний комбінат» договором купівлі-продажу порушуються житлові права позивача, який у 1995 році отримав ордер на квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї із двох осіб і в подальшому цю квартиру приватизував та отримав свідоцтво про право власності на житло.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 травня 1995 року рішенням № 133 виконавчого комітету Роменської міської ради на підставі рішення адміністрації та профкому Заводу ЗЦМ ОСОБА_1 на сім'ю із двох чоловік була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1, на яку йому виданий ордер. На вказану квартиру 28 грудня 2006 року органом БТІ був складений технічний паспорт, а 18 січня 2007 року позивач отримав свідоцтво про право власності на житло в порядку приватизації органом виконавчого комітету місцевої ради (а.с 8, 9, 12, 13). Реєстрація прав власності на квартиру за

ОСОБА_1 була здійснена 7 березня 2007 року (а.с. 14).

Разом із тим, 28 липня 2006 року ВАТ «Роменський молочний комбінат» укладає з ПП «Рось» договір купівлі-продажу вказаної квартири за ціною 2 068 грн. При цьому ПП «Рось» було відомо, що квартира не вільна, оскільки ще у січні

2006 року філія ВАТ «Роменський молочний комбінат» - ПП «Рось», уклала ОСОБА_1 договори на обслуговування квартири (а.с. 19, 20).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що раніше рішеннями Роменської міської ради від 22 травня 2002 року № 15 та 17 червня 2002 року за № 236 було вирішено питання про прийняття в комунальну власність міста будинків, що перебувають у повному господарському віданні підприємств, зокрема і будинку АДРЕСА_1, який перебував у віданні ВАТ «Роменський молочний комбінат», правонаступника Роменського заводу ЗЦМ, що вбачається із записів трудової книжки позивача (а.с. 7 (зв.), 59, 60).

Отже, станом на 2002 рік органом самоврядування були вирішені питання щодо передачі будинку у комунальну власність. Вказані рішення відповідачем ВАТ «Роменський молочний комбінат» не оскаржувались та не заявлялись вимоги щодо порушення майнових прав цього товариства.

Правильно апеляційним судом не взято до уваги посилання ПП «Рось» на те, що Указ Президента від 15 червня 1999 року «Про прискорення передачі об'єктів соціальної інфраструктури права державної власності у комунальну власність» втратив силу, оскільки факт неправомірності передачі квартири у комунальну власність бувшим власником не оспорювався. До того ж позивач заселився в житлове приміщення в законному порядку і у нього виникло переважне право на це житло.

Відповідач ПП «Рось», укладаючи договір купівлі-продажу на спірну квартиру не з'ясував факт наявності прав на користування нею у інших осіб, які проживали у квартирі з 1995 року, що підтверджується реєстраційною карткою (а.с. 185, 186). Технічний огляд житлового приміщення ПП «Рось» не здійснювало, а державна реєстрація квартири була проведена тільки 28 листопада 2013 року

(а.с. 31).

Згідно зі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання квартири, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, не встановлено факту передачі спірної квартири ПП «Рось» та не доведено факт незаконності рішення про приватизацію квартири на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За вказаної норми правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вказаних обставин позивачем не було доведено ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, за таких умов суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про визнання недійсним договору-купівлі продажу квартири від 27 липня 2006 року.

Суди правильно визначилися щодо прав та обов'язків сторін, повно встановили фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідили надані сторонами докази.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Рось» відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 4 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко