№ 2-о/637/8/16
№ 637/143/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2016 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

заявник: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: комунальне підприємство «Шевченківське бюро технічної інвентаризації», Шевченківська селищна рада Шевченківського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Як підставу заяви зазначила, що у 1977 році їх сім»ї, яка складалася з неї, чоловіка та двох дітей, було надано житло у вигляді 3-х кімнатної квартири № 12 у будинку № 15, «а», розташованої у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області по вул. Мічуріна. На даний час це АДРЕСА_1. У грудні 1993 року вони з чоловіком приватизували зазначену квартиру. При видачі свідоцтва про право власності на квартиру було допущено помилку у написанні прізвища чоловіка, а саме «Рекун», замість «Рикун». 15.08.2015 року ОСОБА_2 помер. На теперішній час виникла необхідність у встановленні факту належності чоловіку свідоцтва про право власності на житло № 283 від 01.12.1993 року, виданого на імя ОСОБА_3 в звязку з оформленням спадщини після його смерті. Усунути недоліки в адміністративному порядку не має можливості, в звязку з чим отримано офіційні відмови у КП «Шевченківське БТІ» та Шевченківській селищній раді. Заявник просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло № 283 від 01.12.1993 року, видане Шевченківським фондом комунального майна та державного житла на імя ОСОБА_3, належить ОСОБА_2.

У судовому засіданні заявник підтримала вимоги та наполягала на задоволенні заяви. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заявник зареєстрована та проживає у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області по вул. Мічуріна-5, кв.-12 (а.с. 4).

15 серпня 2015 року помер її чоловік, ОСОБА_2 (а.с. 6).

Проте, отриманий ним правовстановлюючий документ на належне йому житло - свідоцтво про право власності на житло № 283 від 01.12.1993 року, помилково видане Шевченківським фондом комунального майна та державного житла на імя «Рекун» ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно свідоцтву про народження, паспорту, свідоцтву про одруження, свідоцтву про смерть померлий значиться як ОСОБА_2 (а.с. 6, 8, 9, 11).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області (а.с. 7).

На теперішній час виникла необхідність у встановленні факту належності померлому свідоцтва про право власності на житло, виданого на імя ОСОБА_3 в звязку з оформленням заявником спадщини після його смерті.

Усунути недоліки в адміністративному порядку не має можливості, внаслідок чого заявником отримано офіційні відмови КП «Шевченківське БТІ» та Шевченківської селищної ради (а.с. 10, 16, 17).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що добре знають заявника та її чоловіка, який помер у 2015 році, а також підтвердили факт отримання заявником та її чоловіком у 1993 році свідоцтва про право власності на житло, в якому помилково зазначено його прізвище «Рекун», замість справжнього «Рикун».

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого на імя «Рекун» ОСОБА_4 «Рикун» ОСОБА_4, померлому 15 серпня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло № 283 від 01.12.1993 року, видане Шевченківським фондом комунального майна та державного житла на імя ОСОБА_3, належить ОСОБА_2, померлому 15 серпня 2015 року.

Копію рішення направити заінтересованим особам.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_7