Провадження №: 2/752/5653/16
У Х В А Л А

20.10.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Звернення з даним позовом саме до Голосіївського районного суду м. Києва позивач обґрунтовує тим, що є позивач зареєстрована як переміщена особа на території Голосіївського району м. Києва.

Дослідивши матеріали позовної заяви, надходжу до наступних висновків.

У поданому позові порушується питання про визнання права власності на нерухоме майно, яким є земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що не відноситься до адміністративної території Голосіївського району м. Києва.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення, та зміни їх призначення.

За змістом положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Також, слід зазначити, що відповідно до розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року, змінено територіальну підсудність, зокрема, цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції. Так, справи, підсудність яких процесуальним законом віднесено Антрацитівському міськрайонному суду Луганської області визначено Старобільському районному суду Луганської області.

Згідно вимог ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Таким чином, вважаю, що дану позовну заяву необхідно повернути позивачу для подання до належного суду, оскільки нерухоме майно, питання про визнання права власності на яке є предметом поданого позову, не знаходиться на території Голосіївського району м. Києва, внаслідок чого даний спір не підсудний Голосіївському районному суду м. Києва.

Крім того, відповідно до положень пункту другого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги. На підставі вказаної вище норми закону, враховуючи, що дана заява підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, суд надходить до висновку про необхідність повернення сплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 208 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на майно в порядку спадкування, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) судового збору, сплаченого нею згідно квитанції № 0.0.630930646.1 від 11.10.2016 року на розрахунковий рахунок 0002, код 38039757, МФО 820019, одержувач УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва, отримувач ГУ ДКСУ в м. Києві.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

В разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя