Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, за участю зацікавленої особи - публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Одеського регіонального відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаною заявою, у якій просила розкрити для неї банківську таємницю, яка перебуває у розпорядженні публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - Банк), стосовно неї, а також зобов'язати Банк надати документи.

Зазначала, що у 2007 році між нею та Банком в укладений кредитний договір. У вересні 2012 року Приморським районним судом м. Одеси було відкрито провадження по справі за її позовом до Банка про розірвання договору кредиту та застосування наслідків його розірвання. Розкриття банківської таємниці необхідно їй для підтвердження сплати грошових коштів та процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, стосовно неї самої, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що за законом суб'єкту звернення до банку за отриманням інформації, яка містить банківську таємницю та заявник не надала жодного підтвердження про неможливість вчинення нею дій щодо отримання нею такої інформації.

Крім того, з заяви вбачається, що вимоги ґрунтуються на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, а відтак, при розгляді цього спору на вимогу суду банк розкрити банківську таємницю в порядку забезпечення доказів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова