Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/4043/15 головуючий у 1 інстанції Курдюков В.М.
провадження № 22-ц/778/1588/16 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Панкеєва О.В.,

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участю секретаря судового засідання Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє за себе та по довіреності від імені ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Токмацької державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачів ОСОБА_5 який мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_5 є позивачі та відповідач. На час смерті батька позивачі мешкали окремо від батька.

Відповідач мешкала в тому ж місті Токмак і по тій же вулиці де і спадкодавець. Про час смерті батька їм відповідачем не було повідомлено, більш того, відповідач звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де вона зумисне шляхом обману вказала, що вона єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_5 інших спадкоємців немає, (спадкова справа 10/15, яка знаходиться в Токмацькій державній конторі). В цій же спадковій справі знаходяться і всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, які були надані державному нотаріусу відповідачем.

Їм стало відомо про смерть батька випадково, для з'ясування цього факту вони в той же день, 20 серпня 2015 року, звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану де дійсно було встановлено, що є запис про смерть батька від 28.11.2014 року за заявою відповідача. Отримавши свідоцтво про смерть та підготувавши документи про родинні відносини з померлим як з батьком, вони звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, де і було з'ясовано, що відповідач приховала факт, що після смерті спадкодавця є ще спадкоємці.

Відповідач відмовилася подати заяву про включення їх в коло спадкоємців згідно ст.1272 ЦК України «За письмовою згодою спадкоємців які прийняли спадщину, спадкоємець,який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини».

Вважаючи те, що у них поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, що ці причини пов'язані з об'єктивними істотними труднощами для спадкоємців для вчинення дій про прийняття спадщини, вони змушені звернутися до суду про надання їм додаткового строку на прийняття спадщини.

У зв'язку з зазначеним, позивачі просили суд надати їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, їхнього батька ОСОБА_5.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2, яка діє за себе та по довіреності від імені ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників позивача сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 який мешкав в АДРЕСА_3 після смерті якого відкрилася спадщина - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги є діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4

09.08.2007 року ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_2 договір довічного утримання, який за позовною заявою ОСОБА_5 було розірвано 06.04.2010 року рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року внаслідок невиконання ОСОБА_2 договору на утримання свого батька (а.с.36, 37)

ОСОБА_4 мешкала разом зі спадкодавцем АДРЕСА_3 та прийняла спадщину.

08.09.2015 року ОСОБА_2 звернулася із завою до Токмацької державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини та 08.09.2015 року нотаріус виніс постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини. (а.с.13)

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що всупереч вимогам ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України позивачі не надали суду доказів на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують позовні вимоги проте, що до вересня 2015 року вони не знали і не могли знати про смерть батька. А неповідомлення відповідачем нотаріусу про наявність інших спадкоємців не позбавляла позивачів можливості дізнатися про смерть батька. Позивачами не надано доказів на підтвердження того, що відповідач перешкоджала їм спілкуватися з батьком.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив на прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування, виникає у день відкриття спадщини. За положеннями до ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За роз'ясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04.11. 2015 року, справа № 6-1486 цс15, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має бути обов'язковою у застосування відповідної правової норми, за змістом ст. 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Виходячи із вказаної правової позиції, доводи апеляційної скарги про те, що позивачі не мали контактів з батьком, не мала засобів зв'язку із ним, а відповідач їх не повідомив, а тому вони не знали про смерть батька, не мають правового значення і не є підставою для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Норми ст.1269 ЦК України, які регулюють порядок подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, не зобов'язують останнього повідомляти нотаріуса про коло всіх спадкоємців.

Конфлікт з батьком та сестрою., яка проживала з батьком, а через це і втрата позивачами будь-яких зв'язків зі своїми батьком похилого віку, їх байдуже ставлення до життя спадкодавця впродовж тривалого часу, небажання проявляти турботу та надавати допомогу своєму немічному батькові не може виправдати необізнаність протягом тривалого часу про смерть близької людини.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є по суті правильним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія судів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.307,307,313,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за себе та по довіреності від імені ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27 січня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: