печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Норенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», третьої особи: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», третьої особи: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 23.04.2014 року приблизно о 09-00 год. в м. Новомосковську на перехресті вулиць Сучкова та З. Білої сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ВАЗ-21053» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ-21114» д.н. НОМЕР_1. Постановою Новомосковського міськрайонного від 14.05.2014 р. винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на момент дорожньо- транспортної пригоди, застрахована відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія № АС/8617261 від 18.01.2014. у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проте станом на 01.12.2014 року страхове відшкодування позивачу не виплачено, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування, а саме: 19 668 грн. 63 коп. - вартість відновлювального ремонту та 1200 грн. - витрати пов'язані з транспортуванням пошкодженого автомобіля.

В судове засідання позивач не з'явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Як встановлено судовим розглядом, 23.04.2014 року приблизно о 09-00 год. в м. Новомосковську на перехресті вулиць Сучкова та З. Білої сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «ВАЗ-21053» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «ВАЗ-21114» д.н. НОМЕР_1, який належить позивачу. Внаслідок даного ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Новомосковського міськрайонного від 14.05.2014 р. винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_2.(а.с. 7).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку № 094/14 від 29.04.2014 р. виконане ПП ОСОБА_5 загальна вартість ремонтних робіт і запасних частин складає 19 668 грн. 63 коп.

Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, на момент дорожньо- транспортної пригоди, застрахована відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія № АС/8617261 від 18.01.2014. у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», у зв'язку з чим позивач 23.06.2014 р. звернувся до відповідача з заявою про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 8), проте страхове відшкодування виплачено так і не було.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно Поліса № АС/8617261 (обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), по якому застрахований ОСОБА_2, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну складає - 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень (а.с. 6).

З урахуванням викладених обставин справи та норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 23.04.2014 р. являється страховим випадком, а відтак підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у розмірі 19 668 грн. 63 коп. завданої внаслідок вказаної ДТП та витрати пов'язані з транспортуванням пошкодженого автомобіля у розмірі 1200 грн.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 1194, 526, 979, 990, 1166, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 10, 11, 60,61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», третьої особи: ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування- задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»на користь ОСОБА_1страхове відшкодування в розмірі 19 668 грн. 63 коп., витрати по пов'язані з транспортуванням пошкодженого автомобіля в розмірі 1200 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.П. Васильєва