АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

Справа №755/11893/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3795/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 08 липня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу в них є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з ними.

Під час подружнього життя вони не змогли встановити відносин довіри та взаєморозуміння, не створили міцної сім'ї, оскільки мають зовсім різні погляди на життя та виховання дитини. Між ними давно існують деякі непорозуміння, які згодом переросли в стійкий конфлікт, результатом якого стало те, що вони вирішили проживати окремо. Крім того ситуацію загострило те, що ОСОБА_3 не працює дуже тривалий час.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому 08 липня 1995 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 811 - розірвано.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_7, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Іванофранківського міськвиконкому 08липня 1995 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 81 (а.с. 6)

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2010 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільний побут.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду категорично наполягала на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді 1 жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, спільного побуту не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_7

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: