Справа № 495/1945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: не з'явилися

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1945/16-ц

за позовом:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

18.03.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач-1) та ОСОБА_2 (далі по тексту позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту відповідач) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно (а.с.2-5).

Так, позивачі просять суд:

- встановити факт належності житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський вул. Кишинівська, 286 за померлим ОСОБА_3;

- встановити факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини після померлого ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності, в рівних частках кожному, на спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,9 га., за адресою в вул. Кишинівська, 286 м. Білгород-Дністровський, Одеської області з господарськими спорудами, а саме: «А» - житловий будинок загальною площею 58.9 кв.м., «Б» - літня кухня , «В» - сарай, «Г» - вбиральня, «Д» - сарай, «1,2,1» - споруди, на який 16 лютого 2016 року комунальним підприємством «Білгород-Дністровське БТІ» оформлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 5075.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви, згідно яких заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с.36, 66).

Представник відповідача ВК Б-Дністровської МР, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою про вручення ухвали суду про призначення слухання справи, а також копії позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з додатками до неї (а.с.40).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-якого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи (ч.2 ст.169 ЦПК України).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 12 січня 2013 року помер батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 328289, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №42 (а.с.11).

Факт того, що ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4, серії 1-АВ № 512902 виданим 22 лютого 1971 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 15 (а.с.9);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серія II-ЖД № 313872 виданий Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 30 квітня 1983 року, актовий запис №490 (а.с.10);

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії 1-АВ № 512902 виданим 22 лютого 1971 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 15 (а.с.7);

Мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5, померла 19 листопада 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 075983 виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис №675 (а.с.12).

ОСОБА_3, який помер 12.01.2013 року, проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 159 Білгород-Дністровського «ЖЕО- №1» від 10.03.2016 року (а.с.14-13).

Після смерті 12.01.2013 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до якої належить зокрема житловий будинок, розташований на земельній ділянціплощею 0,09 га., за адресою в вул. Кишинівська, 286 м. Білгород-Дністровський, Одеської області з господарськими спорудами, а саме: «А» - житловий будинок загальною площею 58.9 кв.м., «Б» - літня кухня , «В» - сарай, «Г» - вбиральня, «Д» - сарай, «1,2,1» - споруди, на який 16 лютого 2016 року Комунальним підприємством «Білгород-Дністровське БТІ» оформлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 5075, на ОСОБА_3 (а.с.17-22).

ОСОБА_3 особистого розпорядження особи на випадок своєї смерті, тобто заповіту, не залишив.

При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено та розяснено, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок вул. Кишинівській, 286 м. Білгород-Дністровського Одеської області після померлого ОСОБА_3, не можливо в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, яким би посвідчувалося право власності на житловий будинок. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.26).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями ОСОБА_3 (померлого 12.01.2013 року) першої черги за законом, які претендують на спадщину, є його донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

В свою чергу, вказані спадкоємці позбавлені права на отримання зазначеної спадщини у зв'язку із тим, що спадкодавець не встиг за життя оформити право власності згідно діючого законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку та господарських споруд розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський вул. Кишинівська, 286, за померлим 12.01.2013 року ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого 12.01.2013 року ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після померлого 12.01.2013 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський вулиця Кишинівська, 288, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Степова, 6 «А», ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності в рівних долях, по ? частині на спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,9 га, за адресою в вул. Кишинівська, 286, м. Білгород-Дністровський, Одеської області з господарськими спорудами, а саме: «А» - житловий будинок загальною площею 58,9 кв.м., «Б» - літня кухня , «В» - сарай, «Г» - вбиральня, «Д» - сарай, «1,2,1» - споруди, на який 16 лютого 2016 року Комунальним підприємством «Білгород-Дністровське БТІ» оформлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа № 5075.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко