Справа № 529/785/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Диканського району Полтавської області , Диканської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на земельну частку, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що складається з земельної ділянки площею 6,43 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Андріївської сільської ради Диканського району Полтавської області, однак через те, що вказана земельна ділянка не внесена до схеми поділу земельних часток колишнього колгоспу ім. Енгельса, позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач - Андріївська сільська рада Диканського району Полтавської області /далі - Андріївська сільська рада/ - суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - Диканська Державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - подала клопотання про розгляд справи без її представника, заперечень проти позову не подали.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Андріївка Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про серть серії НОМЕР_1, виданим 15 грудня 2000 року Андріївською сільською радою.

За життя нині померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) /далі - Сертифікат/ серії НОМЕР_2, виданого Диканською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року, належало право на земельну частку (пай) розміром 6,43 умовних кадастрових гектара без визначення її меж в натурі, яка перебувала в колективній власності колгоспу ім. Енгельса Диканського району Полтавської області та знаходилася на територі Андріївської сільської ради. Однак належна ОСОБА_2 земельна частка не була внесеною до схеми поділу земельних часток вказаного вище колективного господарства, внаслідок чого за останьою земельна ділянка закріплена не була.

Як вбачається з довідки, наданої відповідачем по справі, за рахунок земель запасу Андріївської сільської ради спадкоємцеві померлої ОСОБА_2 може бути виділена земельна ділянка НОМЕР_3 площею 3,1628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з роз'яснення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Враховуючи те, що померла ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, як член колективного господарства ім. Енгельса Диканського району Полтавської області набула право на земельну частку (пай), хоча в подальшому не була внесеною до схеми паювання, а тому має право на виділ їй у власність земельної ділянки.

Відповідно до ст. 527, ч. 1 ст. 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 03 серпня 1998 року Андріївською сільською радою, що нині померла ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі.

Як вбачається з довідки дежрнотконтори, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 - позивача по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що вона не була внесеною до схеми поділу земельних часток.

Оскільки земельна частка пай, на яку мала право за життя нині померла ОСОБА_2, не була внесена до схеми поділу земельних часток, на даний час можливо виділити з земель запасу Андріївської сільської ради земельну ділянку в натурі спадкоємцеві майна останньої, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову т визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 527, 548, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 площею 3,1628 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Диканського району Потавської області, на яку мала право померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Диканською районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: