Справа № 755/1643/16-ц
"23" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючої судді Гончарука В. П.
з секретарем Красновою І.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.
Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу ОСОБА_1 передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий сєдан; Марка: Hyundai; Модель: GRANDEUR; рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_2; Іерж.реєстр.номер: НОМЕР_3, який належить йому на праві власності на підставі Договору гупівлі-продажу № 20 12 07-1 від 20.12.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданим 20.12.2007 року.(а.с. 30-31,32)
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимогЦивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до положення статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.
Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст. 19 Закону України „Про заставу", що кореспондується із положенням статті 589 Цивільного кодексу України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Статтею 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 грудня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 325 787,70 грн.(а.с.36-37).
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбачено законом або договором застави.
Частина 2 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» також передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.
Згідно із п.п. 4 ч. 2 ст. 25 вказаного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження - шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.
Однією із процедур, передбачених ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Враховуючи, що позичальником не виконувалися зобов'язання за кредитним договором у позивача виникло право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан; Марка: Hyundai; Модель: GRANDEUR; рік випуску: 2007; Номер кузова: НОМЕР_2; Держ.реєстр.номер: НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу № 20 12 07-1 від 20.12.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданим 20.12.2007 року.
Щодо вимог позивача: подавати, підписувати необхідні заяви, листи, отримувати довідки та інші документи, пов'язані зі зняттям з реєстраційного обліку та реєстрацію транспортного засобу в Центрах надання послуг; витребувати у відповідача спірний автомобіль та передати у володіння позивачу, то вони теж підлягаю задоволенню, оскільки вищевказані дії необхідні позивачу для здійснення його права наданого законом.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.
У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,
Керуючись,ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 572, 589-591,1050, 1054,ЦКУкраїни,Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 60, 88, 212-215, 217, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя