_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8790/16-ц
Провадження № 2/520/4160/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Чаплицького В.В.

за участю секретаря Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, з вимогою визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі до Третьої одеської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги та пояснили, що після смерті матері (ОСОБА_3.) позивачка з сестрою звернулись до нотаріуса та прийняли спадщину за заповітом батька в рівних долях. Але після цього було звернення відповідачки до суду з позовом у зв'язку із тим, що при прийнятті спадщини за заповітом батька не було враховано обов'язкову долю у спадщині їх мами. Вже після рішення суду позивачка звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після мами, однак їй було відмовлено у зв'язку із пропуском строку на таке звернення. У зв'язку із тим, що раніше вже було поділено спадщину після смерті батька в рівних частках між позивачкою та відповідачкою, тому позивачка і не зверталась з заявою про прийняття спадщини.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, у його задоволенні просили відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях, та в судовому засіданні пояснили, що позивачем не надано жодної поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті мами, а тому у суду не має підстав для поновлення такого строку. Крім того, право власності на спадкове майно за заповітом батька отримала лише позивач, а відповідач нічого не оформлювала на себе. Свідоцтво про право власності за заповітом батька вони отримали в один день. До 2013 року питання щодо обов'язкової долі мами у спадковому майні після смерті батька не ставилось. Батько нікому нічого про спадок не казав.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та не заперечується сторонами. Батьками позивачки та відповідачки були ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

15 квітня 2005 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого ОСОБА_4 заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку у рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Як наполягає позивачка, мати сторін ОСОБА_3 була обізнана щодо змісту заповіту та подальшими своїми діями узгодила складання чоловіком заповіту в такий редакції, отже не заперечувала проти вказаної дії чоловіка.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 2012 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, після його смерті, його доньки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували по 1/2 частині кожна, житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4

В нотаріальній конторі було заведено спадкову справу тільки на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, тобто через два роки після смерті чоловіка, і за життя вона не претендувала ні на обов'язкову долю, ні на загально подружню долю. Нотаріус, який заводив справу після смерті батька, не оформляв заяву про прийняття спадщини і після смерті ОСОБА_3

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2014 року по справі № 520/13336/13-ц визнано частково недійсним вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в частині 1/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, та визнано частково недійсним вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в частині 1/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. Крім того, судом визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом.

При тому, висновками суду, крім іншого, було те, що 1/6 частину житлового будинку - спадкового майна після смерті ОСОБА_4, фактично успадкувала непрацездатна дружина померлого - ОСОБА_3, та те, що ОСОБА_1, на час смерті ОСОБА_3, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, тобто за різними адресами зі спадкодавцем, та не здійснила будь-яких дій у встановленому законом порядку щодо прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_3, 29 вересня 2015 року, ОСОБА_1 подала заяву до Третьої одеської державної нотаріальної контори відповідну заяву.

Однак, постановою від 09 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, яке належало ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 було пропущено строк для прийняття спадщини, так як вона не була зареєстрована з померлою за однією адресою та не надала довідки житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що вона на день смерті ОСОБА_3 проживала разом із нею.

Суд вважає, що позивачка не подавала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки у матері фактично не було майна, а будинок було оформлено по заповіту батька на двох спадкоємиць порівну, і ніякого спору з цього приводу не було. Тобто фактично ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батьків.

Суд при прийнятті рішення звертає увагу на той факт, що відповідачка ОСОБА_2 також не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте вважається такою, що її прийняла саме в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як особа, що зареєстрована разом із спадкодавцем.

Таким чином, не вчинення однієї і тієї ж дії (неподання заяви до нотаріуса) після смерті матері ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мало різні правові наслідки. Лише тільки після того, як ОСОБА_2 звернулась до суду щодо обов'язкової долі матері та рішення суду набрало законної сили, ОСОБА_1 також стала реалізовувати своє право і подала заяву до нотаріуса про оформлення спадщини після смерті матері.

Позивачка, як причини пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини зазначила декілька факторів, а саме: відсутність зареєстрованого за померлою ОСОБА_3 нерухомого майна, необізнаність щодо порядку прийняття спадщини, матеріальні труднощі, наявність хворої матері чоловіка, яка згідно довідки поліклініки ГКЛ № 8 має похилий вік, хворіє і потребує догляду. В зв'язку з цим ОСОБА_1 зазначала, що їй доводиться дивитись за матір'ю чоловіка, оскільки більше немає кому, і це також являється поважною причиною того, що вона не подала заяву до нотаріальної контори.

Суд вважає, що ті обставини, що у ОСОБА_1 був заповіт на 1/2 частину спірного будинку, згідно до якого їй було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку, а за померлою матір'ю не було зареєстровано ніякого нерухомого майна є суттєвими, а тому та обставина, що нею не було подано заяви про прийняття спадщини після смерті матері може бути визнано поважною причиною, яка дає право суду надати додатковий строк на прийняття спадщини.

Діючим законодавством України передбачено обов'язкову процедуру щодо спадщини, у складі якої є нерухоме майно, та встановлює обов'язок спадкоємця звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, реалізувати таке право на спадщину особа може лише у випадку, якщо їй відомо про існування зареєстрованого нерухомого майна на момент відкриття спадщини.

В процесі розгляду справи було встановлено, що на момент смерті за померлою ОСОБА_3 не було зареєстровано жодного нерухомого майна, а отже ОСОБА_1 не могла реалізувати своє право претендувати на спадщину.

Оскільки питання щодо частки матері в майні батька виникло після спливу 6 місяців з моменту смерті матері, а саме з моменту набрання законної сили Рішення Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2014 року по справі № 520/13336/13-ц, то суд вважає за можливе надати додатковий строк на прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає можливим визнати причину пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 поважною, і встановити ОСОБА_1 додатковий строк на прийняття спадщини. На думку суду це відповідає моральним засадам суспільства та загальним засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1) додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, або після отримання повного тексту рішення.

Суддя Чаплицький В. В.