ухвала

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 07 січня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач запозичив відповідачу 350 000,00 грн. У подальшому позивач запозичив відповідачу ще 100 000,00 грн.

Таким чином, загальна сума позики відповідача склала 450 000,00 грн, що стверджується власноручно написаними ним розписками від 07 січня та 11 травня 2011 року, при цьому строк погашення боргу був визначений 01 вересня 2012 року.

30 березня 2012 року відповідачем було написано боргову розписку, відповідно до якої відповідач зобов'язався повернути вище вказані кошти в строк до з 01 травня 2012 по 01 серпня 2012 року.

Крім того, 05 квітня 2012 року між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування коштами із розрахунком 4 000,00 грн за кожні 100 000,00 грн позики в місяць, що складає 18 000,00 грн на суму позики щомісячно.

Таким чином, за десять місяців поточного року, станом на 01 листопада 2012 року у відповідача утворилася заборгованість у вигляді відсотків за користування грошовими коштами 180 000,00 грн, однак сплатив відповідач тільки 31 300,00 грн, заборгованість за відсотками складає 148 700,00 грн, загальна сума боргу станом на день складення позову становить 598 700,00 грн.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 борг в розмірі 602 292 грн 22 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 930 грн 30 коп.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2013 року заяву про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2013 року скасовано і справу призначено до розгляду.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 травня 2013 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 борг в розмірі 450 000 гривень 00 копійок та 66 000 гривень 00 копійок відсотків за користування грошовими коштами

Стягнуто з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 823 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Мукачівського УДК на рахунок 0003, Код отримувача 22107709, Код класифікації доходів бюджету 22030001, Банк отримувача: ГУДКУ в Закарпатській області, Код банку отримувача 812016, , судовий збір в розмірі 396 гривень 00 копійок.

У червні 2014 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, свою заяву мотивуючи тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року, задоволено позов ОСОБА_5 та визнано недійсним договір від 05 квітня 2012 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2014 року провадження у справі за заявою представника відповідача про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу зупинено до припинення дії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2014 року (закінчення касаційного провадження) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2015 року відновлено провадження у справі за заявою представника відповідача про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2015 року, заяву задоволено.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Прийнято у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг в розмірі 172 000 гривень 00 копійок.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1 720 гривень 00 копійок, в іншій частині судові витрати віднесено на рахунок позивача.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що 19 березня 2013 року Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 450 000 грн боргу та 66 000 грн відсотків за користування грошовими коштами.

Підставою для ухвалення такого судового рішення були розписки від 07 січня 2011 року та від 11 травня 2011 року, а також договір про сплату відсотків від 05 квітня 2012 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, визнано недійсним договір від 05 квітня 2012 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції договір від 05 квітня 2012 року є недійсним і саме цей договір у визначенні суми боргу в частині несплати відсотків був покладний в обґрунтування рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2013 року.

Суди дійшли висновку, що борг відповідача становить суму визначену в розписках про отримання грошових сум, яка становить 450 тис. грн. Саме таку суму боргу відповідач повинен повернути позивачу відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України. позивачем отримано від відповідача 200 тис. грн, які суди попередніх інстанцій розцінили як повернення боргу, а не як повернення відсотків, оскільки договір про зобов'язання сплачувати відсотки визнано судом недійсним.

Доводи касаційної скарги щодо ігнорування апеляційним судом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2015 року про відкриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року та зупинення виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2014 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року до закінчення касаційного провадження, є необґрунтованими.

Так, на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року не скасована, а касаційне провадження не закінчено.

Доводи скарги щодо усної домовленості сторін про виплату відсотків, а також щодо зарахування суми виплачених відповідачем відсотків у рахунок погашення основного боргу також не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано належних письмових доказів у підтвердження повернення відповідачем саме відсотків.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня