Справа № 2/359/2207/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 11 березня 2015 року померла його матір ОСОБА_3 За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не склала. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті стали її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У встановлений законом строк вони звернулися до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. До складу спадкового майна померлої ОСОБА_3 входить земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:013:0038, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. 25 вересня 2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, проте йому було відмовлено, оскільки за життя ОСОБА_3 не отримала зареєстрованого на своє імя державного акту про право власності на земельну ділянку. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1429 га, що розташована в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області на території Вишеньківської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:013:0038, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 березня 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, проте надала суду нотаріально завірену заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її імя (а.с.12).

За час свого життя ОСОБА_3 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджуються копіями свідоцтв про народження, виданих на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11,49).

Чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер 04 лютого 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його імя (а.с.16).

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_3 входить земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:013:0038, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 4452 (а.с.15).

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи №322/2015, заведеної Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, вбачається, що 22 квітня 2015 року ОСОБА_2, а 09 липня 2015 року ОСОБА_1 подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.46,47). Таким чином вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 від 02 серпня 2016 року не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачем ОСОБА_1 (а.с.139).

При цьому, відповідно до змісту договору про поділ спадщини від 25 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с.57-а-58). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодили між собою, що ОСОБА_1 після укладення цього договору у спадщину переходить земельна ділянка площею 0,1429 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки.

Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене нерухоме майно, у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на вказану земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 жовтня 2015 року (а.с.14).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала на праві приватної власності вказана земельна ділянка, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 грудня 2006 року (а.с.15). Проте, отримати державний акт на своє імя ОСОБА_3 не встигла. Вказана обставина перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1429 га, що розташована в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області на території Вишеньківської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:013:0038, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 березня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.392, ст.1217, ч.1 та ч.2 ст.1258, ч.1 та ч.5 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України,ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (І.н.) право власності на земельну ділянку площею 0,1429 га, що розташована в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області на території Вишеньківської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:013:0038, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 березня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час оголошення рішення, на протязі 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський