АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЛІЗИНГ УКРАЇНА», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору фінансового лізингу недійсним, повернення суми авансового платежу, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивачка звернулась із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2

04 червня 2015 року між ОСОБА_2 і ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» був укладений договір № 001461 фінансового лізингу, за яким ОСОБА_2 мав отримати транспортний засіб марки/моделі Foton FT 454 за визначеною договором ціною 13080.65 Євро.

Згідно умов цього Договору, ОСОБА_2 04 червня 2015 року сплатив 35000 грн.

Зазначаючи, що укладення Договору і сплата грошей відбулась без її згоди як іншого з подружжя та посилаючись на ст.60, ч. 3 ст. 65 СК України, ст.ст. 216, 330, 368, 369 ЦК України, просила визнати недійсним договір № 001461 фінансового лізингу від 04 червня 2015 року, зобов'язати відповідача повернути 35 000 грн. (а.с.1-5)

Відповідач проти позову заперечував. (а.с.32-35)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» про визнання недійсним договору №001461 фінансового лізингу, повернення авансового платежу відмовлено. (а.с.56-59)

В апеляційній скарзі позивач зазначила, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин і доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову у його задоволенні.(а.с. 63-64)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені направленням повісток та телефонограмою, тобто належним чином про що у справі є докази. (а.с.80-84)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 2015 року між ОСОБА_2 і ТОВ «ЄВРОЛІЗИНГ УКРАЇНА» був укладений договір № 001461 фінансового лізингу, за пунктом 1.1 цього Договору ОСОБА_2 мав отримати у фінансовий лізинг транспортний засіб (трактор) марки/моделі Foton FT 454 за визначено договором ціною 13080.65 Євро.

За п.п. 1.2, 3.3.1 - 3.4.7, ст. 11 цього Договору, Лізингодавець мав придбати предмет лізингу у власність та передати його у користування Лізингоодержувачу на строк та умовах, передбачених цим Договором. Лізингоодержувач був зобов'язаний сплачувати лізингові та інші платежі у випадках і порядку, встановлених даним Договором, повернути Лізингодавцю предмет лізингу в стані, в якому він переданий Лізингоодержувачу у користування, з урахуванням нормального зносу або, за погодженням з Лізингодавцем достроково сплатити платежі, та мав право набути право власності на предмет лізингу в порядку, передбаченому даним Договором та чинним законодавством України.

За п. 2.2 Договору сторони визначили строк лізингу, який починається з дати передачі транспортного засобу та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту прийому-передачі транспортного засобу. (а.с. 15-23)

Згідно умов цього Договору, ОСОБА_2 04 червня 2015 року сплатив 35 000 грн. (а.с. 24)

Згідно з ст.1, ч. 1 ст. 2, 11, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16 грудня 1997 року N 723/97-ВР(із змінами), ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями частини 1 ст. 798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до частини 2 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені у статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України), а отже, з цього договору правових наслідків наступати не може, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Третя особа ОСОБА_2 укладав оспорюваний договір як фізична особа та не є фізичною особою - підприємцем, що знайшло підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Договір фінансового лізингу транспортного засобу 04 червня 2015 року № 001461 укладений сторонами у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчувався, а тому є нікчемним через недотримання в момент його підписання вимог ст.ст. 220, ч. 2 ст. 799 ЦК України. За таких обставин визнання вищевказаного Договору недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

ОСОБА_1 не є стороною вищевказаного договору, не сплачувала відповідачу за цим договором гроші, не довела права власності на них, а відтак не підлягають задоволенню її вимоги про стягнення із відповідача 35 000 грн.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав, що закон не потребує нотаріального посвідчення цього договору, а позивачкою не доведено передбачених законом підстав для визнання його недійсним.

Такий висновок районного суду колегія суддів визнала помилковим, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові проте з інших підстав.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЛІЗИНГ УКРАЇНА», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору фінансового лізингу недійсним, повернення суми авансового платежу.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/4092/2016

Унікальний номер 757/21875/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Писанець В.А.

Доповідач Левенець Б.Б.