22.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/7022/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючої судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21 вересня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вступила в шлюб з відповідачем 10 березня 2007 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки, ведення господарства, а також виховання дитини. Відповідач принижує честь та гідність позивача та їхньої дитини. Втрачені фізичні та духовні звязки. Майновий спір відсутній. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, письмово просила суд розглядати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що почуття любові не втрачено.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частина 1 статті 24 СК України наголошує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №145645, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 10 березня 2007 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвише з Петрова на Шелуденко (а.с.4).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №140095, виданого 17 липня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

Згідно з статтею 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейні стосунки. Втрачені фізичні та духовні звязки. В вересні 2015 році між сторонами припинено ведення спільного господарства та шлюбні відносини. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Стаття 111 СК України вказує на те, щосуд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Так, судом приймалися заходи для збереження шлюбу, сторонам було надано два місяці для примирення, але результату вони не дали та сторони не примирилися.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, позивач просить після розірвання шлюбу з відповідачем залишити прізвище незмінним.

Частиною 2 статті 114 СК України, визначені моменти припинення шлюбу у разі його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Оскільки позивач заявила про своє небажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, заходів щодо примирення та дій, направлених на відновлення сімейних стосунків, вони не здійснювали, суд, виходячи з принципу добровільності шлюбу та враховуючи, що шлюб повинен ґрунтуватись на почуттях любові та взаємоповаги подружжя, вважає, що при таких обставинах подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, тому приймає рішення про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 55, 105, 110, 111, 112, 113, 114, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 10 березня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації акті цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №135.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко