Справа № 301/1786/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу судді Іршавського районного суду від 13 листопада 2015 року, -

У С Т А Н О В И ЛА :

Зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 11-12), було допущено забезпечення позову шляхом:

-заборони відділу ДВС Іршавського РУЮ вчиняти дії по реалізації будівлі ПТО літери «Г-Г Д», яка знаходиться за адресою: м.Іршава, вул.Будівельна,4;

-зупинення продажу арештованого майна, а саме вищезазначеної будівлі;

-зупинення стягнення на підставі виконавчого документа при виконанні виконавчого провадження ЄДРВП № 43334609 до вирішення справи.

Апеляційна скарга подана представником ПАТ «Промінвестбанк» (а.с. 14-15), яке, як зазначає представник, є стягувачем та іпотекодержателем, і оскаржувана ухвала стосується його прав.

В апеляційній скарзі представник банку просив скасувати ухвалу Ішавського районного суду від 13 листопада 2015 року, як таку, що постановлена з порушенням вимог ст.ст.15-16 ЦПК України, оскільки згідно з ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, проте суддя Іршавського районного суду зупинив стягнення при виконанні зведеного виконавчого провадження № 43334609 з примусового виконання виконавчих документів, виданих Господарським судом Закарпатської області.

Крім того, у п.2 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у листопаді 2015 року була подана скарга на дії начальника відділу ДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_3, на примусовому виконанні якого знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 301/1786/14-ц від 12 серпня 2014 року та № 9/71 від 19 жовтня 2009 року, виданих Господарським судом Закарпатської області.

В порядку забезпечення позову було ОСОБА_2 була подана заява про забезпечення позову (а.с. 4-5).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддя суду першої інстанції керувався ч.3 ст.151 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, оскільки суддею не було враховано наступне.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду

У п.2 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

На час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги, ухвалою Іршавського районного суду від 17 грудня 2015 року (а.с. 36), скаргу ОСОБА_2 до заступника начальника відділу ДВС Іршавського РУЮ ОСОБА_3 на неправомірні дії та зобовязання вчинити дії залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Скасовані заходи забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Тобто, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду на час його постановлення.

За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 307 ЦПК України, колегія суддів, ухвалила, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного суду від 13 листопада 2015 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУ Д Д І :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6