Ухвала

іменем україни

17 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0265 філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0265 філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерне товариство «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що між банком та ОСОБА_4 28 вересня 2007 року було укладено кредитний договір № 667, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6 100 доларів США, зі сплатою відсотків 13,5 % річних, з терміном остаточного погашення не пізніше 28 вересня 2010 року. Додатковим договором від 29 вересня 2008 року № 1 до кредитного договору внесені зміни щодо суми кредиту 4 448,38 дол. СІІІА, відсоткової ставки 14 % та щомісячних платежів 214,63 дол. США. Крім того, відповідно до п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,046 % від суми платежу за кожний день прострочення. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 20 листопада 2015 року виникла заборгованість у розмірі 367,08 дол. США, що еквівалентно 8 750 грн 87 коп.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 367,08 дол. США.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ЗОУ АТ «Державний ощадний банк» просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2009 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 було задоволено та стягнуто з останнього кредитну заборгованість у сумі 31 550 грн 98 коп., що за курсом НБУ станом на липень 2009 року становило 4 145,39 дол. США. Отже, відповідно до вимог банку вказана сума була стягнута у гривневому еквіваленті. Виконавчий лист на виконання цього рішення суду за заявою банку був виданий 09 квітня 2010 року.

Встановлено, що рішення суду було виконано в повному обсязі 11 січня 2012 року.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем ставляться вимоги не пов'язані з неналежним виконанням договірних відносин за наявності судового рішення про стягнення сум заборгованості, а у зв'язку зі зміною курсу валюти станом на січень 2012 року, оскільки стягнута за рішенням суду від 02 листопада 2009 року сума у розмірі 31 550 грн 98 коп. була недостатньою для придбання 4 145,39 дол. США, і тому різниця, що утворилася внаслідок цього, становить 182,50 дол. США, яку банк визначив як заборгованість за кредитом.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10007/0265 філії - Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович