Справа №629/2682/15-ц
Номер провадження 2/629/611/16
29.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретарів Авраменко О.С., Клименко О.В., Перепелиці В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області про визнання дій незаконними та протиправними, зобовязання провести санаторно-курортне лікування з алергічних професійних захворювань в санаторії «Карпатські зорі» м.Косів Івано-Франківської області, за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області в якій просить визнати дії відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області незаконними та протиправними та зобовязати провести їй санаторно-курортне лікування з алергічних професійних захворювань в санаторії «Карпатські зорі» м.Косів Івано-Франківської області, за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року, посилаючись на те, що з 05.08.1996 року вона працювала лікарем-стоматологом-терапевтом в комунальному закладі охорони здоровя «Лозівська центральна районна лікарня». За час роботи в КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ» їй з 28 квітня 2010 року були встановлені професійні захворювання: лікарська та латексна алергія у формі хронічної часто рецидивуючої екземи кистів та передпліч, рецидивуючого набряку Квінке, хронічного алергічного ринофарингіту, про що свідчить повідомлення про професійне захворювання форми П-3, реєстраційний №153 від 28.04.2010 року, видане науково-дослідним інститутом гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету. 03.08.2011 року МСЕК їй було встановлена ІІІ група інвалідності з професійних захворювань та 50 % ступінь втрати професійної працездатності на період з 10.06.2011 року до 01.07.2012 року, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10 ААА №617274 від 03.08.2011 року та довідкою МСЕК серії ХАР -08 №000786 від 03.08.2011 року. До довідки МСЕК надавалася індивідуальна програма реабілітації інваліда №722 від 03.08.2011 року. Даною програмою реабілітації їй передбачено санаторно-курортне лікування. 28.08.2011 року вона звернулася із заявою та довідкою №14 від 19.08.2011 року на одержання путівки на санаторно-курортне лікування до начальника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Лозівському районі з проханням забезпечити її путівкою на санаторно-курортне лікування в період дії індивідуальної програми реабілітації №722 від 03.08.2011 року з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року, яка була надіслана рекомендованим листом та отримана 31.08.2011 року представником виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Лозівському районі. Заявою від 08.08.2011 року нею було надано копію індивідуальної програми реабілітації інваліда №722 від 03.08.2011 року, яка була надіслана рекомендованим листом та отримана 17.08.2011 року представником виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Лозівському районі. Але путівки на санаторно-курортне лікування за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року їй ніхто не надав. Відтак було порушене її право на отримання санаторно-курортного лікування за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року. Порушене її право на охорону здоровя, на медичну допомогу, на її оздоровлення.
Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні
Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
З копії трудової книжки серії АГ №474964 від 20.02.2000 року, ОСОБА_1 з 05.08.1996 року по 21.01.2013 року працювала лікарем-стоматологом-терапевтом в комунальному закладі охорони здоровя «Лозівська центральна районна лікарня» (т.1 а.с.22-24).
Згідно форми П-3, повідомлення про професійне захворювання (отруєння), реєстраційний номер повідомлення №153 від 28.04.2010 року, видане науково-дослідним інститутом гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету, ОСОБА_4 було встановлено основний діагноз професійних захворювань: лікарська та латексна алергія у формі хронічної часто рецидивуючої екземи кистей та передпліч, рецидивуючого набряку Квінке, хронічного алергічного ринофарингіту (т.1 а.с.6).
З довідки обласної медико-соціальної експертної комісії №1 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії ХАР-08 №000786 від 03.08.2011 року та довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №617274 від 03.08.2011 року, ОСОБА_1 була встановлена ІІІ група інвалідності з професійних захворювань та 50% ступінь втрати професійної працездатності на період з 10.06.2011 року до 01.07.2012 року, дата чергового переогляду 10.06.2012 року (т.1 а.с.7,8).
З форми індивідуальної програми реабілітації інваліда №722 від 03.08.2011 року ОСОБА_1 було передбачено санаторно-курортне лікування (т.1 а.с.10-13).
08.08.2011 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Лозівському районі з проханням забезпечення та проведення їй перекваліфікації (згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда) й раціонального працевлаштування, у звязку з неможливістю виконання попередньої роботи (т.1 а.с.9).
28.08.2011 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Лозівському районі з проханням забезпечити її путівкою на санаторно-курортне лікування в період дії індивідуальної програми реабілітації №722 від 03.08.2011 року, що розрахована терміном на 1 рік, з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року (т.1 а.с.14).
Статтею 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» передбачено, що індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування , реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитинна-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.
Згідно ст.4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті і полягає у охороні здоров'я, соціальному захисті, забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації.
Пунктом 4 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачений обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків організувати цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально -профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого.
Пунктом 5 г) ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачений обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків щодо забезпечення потерпілого разом з відповідними службами охорони здоров'я за призначенням лікарів повний обсяг доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі.
Пунктом 3.1 Положення, передбачено облік потерпілих, які потребують забезпечення путівками відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Положення, здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням особової справи на підставі висновку МСЕК та заяви потерпілого. Відділення на підставі даних обліку потерпілих, які потребують санаторно-курортного лікування, до 15 листопада поточного року надсилають управлінням виконавчої дирекції Фонду річні заявки на путівки на наступний рік згідно з медичними рекомендаціями щодо відповідного профілю санаторно-курортного закладу. Управління виконавчої дирекції Фонду до 30 листопада поточного року надають виконавчій дирекції Фонду річні заявки на путівки для санаторно-курортного лікування у відповідному році (додаток 4).
Згідно пункту 3.2 Положення, забезпечення потерпілих путівками проводиться на підставі договорів, укладених виконавчою дирекцією Фонду. Санаторно-курортні заклади, з якими укладаються договори, визначаються відповідно до вимог Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».
Згідно «Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №187 передбачено, що закупівля та забезпечення санаторно-курортними путівками здійснюється лише у межах коштів, передбачених на зазначену мету у державному бюджеті на поточний рік.
Пунктом 4.3 «Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування», забороняється видача незаповнених путівок, а також путівок без документів, зазначених у пункті 2.5 цього Положення, або передача їх іншим особам.
Відповідно до пункту 2.5 Положення для взяття на облік для отримання путівки потерпілі (або уповноважені ними особи) подають до робочих органів такі документи: заяву за встановленою формою (додаток 1); висновок МСЕК про потребу потерпілого в санаторно-курортному лікуванні; медичну довідку лікувальної установи за формою №070/о. Заява на отримання путівки реєструється в журналі обліку (додаток 2). Датою взяття на облік потерпілого для отримання путівки вважається дата подання заяви. При надходженні черги потерпілого на отримання путівки робочі органи виконавчої дирекції Фонду надсилають йому повідомлення (додаток 3), за яким він (або уповноважена ним особа) має отримати путівку впродовж строку, зазначеного у повідомленні, або подати заяву про відмову від санаторно-курортної путівки. Факт отримання путівки зазначається у заяві за формою, визначеною в додатку 1 до Положення. У разі небажання або неможливості потерпілого оформити свою відмову, відповідальною особою робочих органів виконавчої дирекції Фонду складається акт про відмову за підписами: відповідальної особи, яка склала акт, начальника Відділення. Письмова відмова або акт вкладається в особову справу потерпілого. Ця путівка надається наступному за чергою потерпілому.
Як вбачається з Акту складеного комісією Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області від 03.10.2011 року, ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами та відмовилася від підписання відповідної заяви за встановленою формою, згідно додатку №1 до Положення про забезпечення її в 2012 році санаторно-курортним лікуванням (т.1 а.с.110).
Згідно акту складеного комісією Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області від 06.01.2012 року, ОСОБА_1 було включено в заявку, для забезпечення санаторно-курортним лікуванням в 2012 році, за медичним профілем (спеціалізацією) курортів - лікування захворювань шкіри, враховуючи показання на санаторно-курортне лікування, визначене ОСОБА_1 обласною МСЕК та на підставі довідки з лікувальної установи форми 070/о від 19.08.2011 року, про що ОСОБА_1 в цей день було проінформовано при її особистому візиті до відділення Фонду, однак остання відмовилася від написання заяви встановленої форми, згідно додатку №1 до Положення «Про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування» (т.1 а.с.109).
Як вбачається з акту, складеного комісією Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області від 30.07.2012 року, при особистому візиті ОСОБА_1 до відділення Фонду, працівниками було порушено питання з приводу отриманої її заяви довільної форми від 27.07.2012 року та довідки форми 070/о від 01.06.2012 року, в якій вже було визначено два види профілю(спеціалізації) курортів: лікування захворювань шкіри та лікування органів дихання, і наголошено, що ними очікується надходження путівки на лікування захворювань шкіри, на що ОСОБА_3 дала усну відмову від її отримання, мотивуючи, що на даний час вона більше потребує лікування органів дихання, на звернення працівників щодо написання заяви на санаторно-курортне лікування згідно вимог положення з визначеним нею профілем лікування, остання послалася на брак часу та попросила направити зразок заяви на її адресу поштою, про що було складено акт про відмову написання заяви встановленої форми, згідно положення від 30.07.2012 року (т.1 а.с.108).
Як вбачається з листів Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області №829-01-01 від 03.08.2012 року, №930-01-01 від 19.09.2012 року, з метою визначення остаточних побажань та встановлення необхідного профілю курорту вони звернулися до ОСОБА_1, однак листи повернулися на їх адресу, як такі, що не отримані адресатом та не підлягають подальшому зберіганню поштовим відділенням (т.1 а.с.89-96,97-98).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 отримала санаторно-курортне лікування в 2014 і 2015 році в санаторії «Карпатські зорі» м.Косів Івано-Франківської області, закупівель путівок у вказаний санаторій в період зазначений позивачем (2011-2012 роки) Відділенням виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області не здійснювалось.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно зі ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58,59 ЦПК про належність і допустимість доказів. Зокрема, статтею 57 ЦПК передбачено, що доказом у справі є пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків.
Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо за своїм внутрішнім переконанням. Результати оцінки доказів відображаються в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Таким чином, відповідач, здійснивши у період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року всі дії направлені на забезпечення позивача ОСОБА_1 путівкою на санаторно-курортне лікування, правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що порушень діючого законодавства з боку Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області щодо надання путівки на санаторно-курортне лікування ОСОБА_1 за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року не було, відповідач правомірно діяв, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України, а тому вимоги позивача щодо визнання дій відповідача незаконними та протиправними, зобовязання провести санаторно-курортне лікування з алергічних професійних захворювань в санаторії «Карпатські зорі» м.Косів Івано-Франківської області, за період з 10.06.2011 року по 01.07.2012 року, є безпідставними та необґрунтованими.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10,11,57,59,60,61,212-215 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у Лозівському районі Харківської області про визнання протиправними дій та зобовязання провести санаторно-курортне лікування - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення був виготовлений 04.04.2016 року.

Суддя О.А. Ткаченко