АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2040/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 54 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівЗахарової А. Ф., Фетісової Т. Л.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6, Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася з позовом до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету (ЧДТУ), третя особа: Державна інспекція навчальних закладів України (ДІНЗ) про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень. Свої доводи мотивувала тим, що 16 травня 2014 року між нею та Міністерством освіти і науки України було укладено контракт №1-110 відповідно до умов якого вона зобов'язується виконувати роботу щодо управління навчальним закладом.

У зв'язку із здійсненням Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області досудового розслідування у кримінальному провадженні від 11.10.2013 року за ч. 1 ст. 358 КК України за фактами вчинення неправомірних дій працівниками ЧДТУ, що виразилися в підробленні офіційних документів та привласненні коштів державного бюджету в період з 8.09.2009 року по 1.02.2012 року начальником відділення СВ Придніпровського РВ в м. Черкаси було винесено постанову про призначення перевірки дотримання ЧДТУ вимог законодавства про освіту, проведення якої доручено спеціалістам Державної інспекції навчальних закладів України.

Після отримання постанови про призначення перевірки, наказом Державної інспекції навчальних закладів України від 31 березня 2015 року "Про позапланову вибіркову виїзну перевірку Черкаського державного технологічного університету" було вирішено питання про здійснення у період з 1 по 9 квітня 2015 року позапланової вибіркової виїзної перевірки діяльності вказаного навчального закладу.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 9 квітня 2015 року в якому зафіксовано порушення вимог законодавства, що були виявлені під час перевірки.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 18 червня 2015 року "Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6." достроково розірвано контракт від 16 травня 2014 року та звільнено позивача з посади ректора ЧДТУ 18.06.2015 року відповідно до п.8 ст.36 КзПП України.

Звільнення вважає незаконним, а наказ таким, що підлягає скасуванню.

Просила суд поновити її на посаді ректора Черкаського державного технологічного університету з 19 червня 2015 року на умовах контракту №1-110 від 16 травня 2014 року. Стягнути з Черкаського державного технологічного університету на її користь середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу , а з Міністерства освіти і науки України в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 гривень. Накласти заборону на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу Міністерства освіти і науки України №253-к від 18.06.2015 року та №254-к від 18.06.2015 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_6 та її представники позовні вимоги підтримали частково, надали суду заяву від 27 липня 2016 року про залишення без розгляду вимог про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України №254-к від 18.06.2015 року "Про виконання обов'язків ректора", про накладення заборони на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу Міністерства освіти і науки України №253-к від 18.06.2015 року та №254-к від 18.06.2015 року, про визнання незаконним та скасування наказу Черкаського державного технологічного університету №234-к від 19.06.2015 року "Про оголошення наказу МОН України щодо виконання обов'язків ректора" залишити без розгляду.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Ухвалено скасувати наказ Міністерства освіти і науки України № 253-к від 18 червня 2015 року "Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6." .

Скасовано наказ Черкаського державного технологічного університету №233-к від 19 червня 2015 року "Про оголошення наказу МОН України щодо дострокового розірвання контракту з ОСОБА_6.".

Поновлено ОСОБА_6 на посаді ректора Черкаського державного технологічного університету з 19 червня 2015 року на умовах контракту №1-110 від 16 травня 2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі підлягає до негайного виконання.

Стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_6 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 19 червня 2015 року по 16 листопада 2015 року в сумі 77670,36 гривень.

Стягнуто з Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

Ухвалою суду залишено без розгляду вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України №254-к від 18.06.2015 року "Про виконання обов'язків ректора", про накладення заборони на дії, що пов'язані з проведенням процедури щодо обрання нового ректора університету у зв'язку із виданням наказу Міністерства освіти і науки України №253-к від 18.06.2015 року та №254-к від 18.06.2015 року, про визнання незаконним та скасування наказу Черкаського державного технологічного університету №234-к від 19.06.2015 року "Про оголошення наказу МОН України щодо виконання обов'язків ректора"

Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача ЧДТУ подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також просив призупинити до вирішення справи у апеляційній інстанції оскаржуване судове рішення в частині негайного виконання щодо поновлення ОСОБА_6 на посаді ректора ЧДТУ.

У апеляційній скарзі на вказане рішення представник Міністерства освіти і науки України посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на те, що судом в повній мірі не досліджувались обставини у справі і надавалась невірна оцінка доказам, що надавалась МОН по справі, невірне трактування норм законодавства в частині, що регулюють трудові відносини, що виникають на умовах визначених контрактом, просить рішення скасувати в частині скасування наказу МОН від 18.06.2015 № 253-к, поновлення ОСОБА_6 на посаді та стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій частково не погоджується з рішенням суду, а саме в частині задоволення судом моральної шкоди в сумі лише 20 000 грн. Просить рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн скасувати та ухвалити рішення, яким стягнути з Міністерства освіти і науки України на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Ухвала суду не оскаржувалась.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача та учасників процесу, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, апеляційні скарги Міністерством освіти і науки України та ЧДТУ підлягають частковому задоволенню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: 16 травня 2014 року між нею та Міністерством освіти і науки України було укладено контракт №1-110 відповідно до умов якого вона зобов'язується виконувати роботу щодо управління навчальним закладом.

У зв'язку із здійсненням Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області досудового розслідування у кримінальному провадженні від 11.10.2013 року за ч.1 ст. 358 КК України за фактами вчинення неправомірних дій працівниками ЧДТУ, що виразилися в підробленні офіційних документів та привласненні коштів державного бюджету в період з 8.09.2009 року по 1.02.2012 року начальником відділення СВ Придніпровського РВ в м . Черкаси було винесено постанову про призначення перевірки дотримання ЧДТУ вимог законодавства про освіту, проведення якої доручено спеціалістам Державної інспекції навчальних закладів України.

Після отримання постанови про призначення перевірки, наказом Державної інспекції навчальних закладів України від 31 березня 2015 року "Про позапланову вибіркову виїзну перевірку Черкаського державного технологічного університету" було вирішено питання про здійснення у період з 1 по 9 квітня 2015 року позапланової вибіркової виїзної перевірки діяльності вказаного навчального закладу.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 9 квітня 2015 року в якому зафіксовано порушення вимог законодавства, що були виявлені під час перевірки.

Відповідно до вказаного акту перевірки встановлено, що позапланова вибіркова виїзна перевірка проводилася за напрямами: виконання положень Конституції України та законів України, інших нормативно - правових актів з питань освіти, організація у навчальному закладі навчально - виховної, навчально - методичної і наукової роботи, ефективність використання навчальним закладом педагогічного та науково - педагогічного потенціалу і матеріальних ресурсів, забезпечення розвитку та ефективність використання матеріально - технічної бази і об'єктів соціальної сфери у частині порушених у постанові слідчого відділу Придніпровського РВ в м . Черкаси УМВС України в Черкаській області від 25.03.2015 року про призначення перевірки.

Початок перевірки - 01.04.2015 року, кінець перевірки - 09.04.2015 року.

Перевірці дотримання законодавства у сфері вищої освіти піддавалися питання: формування контингенту студентів ВНЗ, зміст підготовки фахівців, навчально - методичне та інформаційне забезпечення навчального процесу ( як у цілому по ВНЗ так і за окремими напрямами та спеціальностями ) , організація навчально - виховного процесу, ефективність використання педагогічного та науково - педагогічного потенціалу, забезпечення розвитку та ефективність використання матеріально - технічної бази , організація навчально - виховної роботи, наукова і науково - технічна діяльність і міжнародні зв'язки , фінансово - господарська діяльність, забезпечення практичної роботи, забезпечення розвитку та ефективність використання об'єктів соціально - побутової сфери , організація курсового та дипломного проектування, вимоги до якості підготовки студентів, стан управлінської діяльності у ВНЗ, тощо.

Про результати перевірки голова ДІНЗ інформував Міністра освіти і науки України листом про виявлені в ході перевірки недоліки в діяльності ЧДТУ.

Наказом Міністра освіти і науки України від 18 червня 2015 року "Про дострокове розірвання контракту з ректором Черкаського державного технологічного університету ОСОБА_6." достроково розірвано контракт від 16 травня 2014 року та її звільнено з посади ректора ЧДТУ 18.06.2015 року відповідно до п. 8 ст. 36 КзПП України.

Мотивуючи скасування наказу про звільнення, суд вказав у рішенні, що "підстави для розірвання контракту з ОСОБА_6 ніяким чином не відповідають тим, які визначені сторонами при укладенні цього контракту ще 16 травня 2014 року за № 1-110. Тобто встановлено, що висновки акту перевірки від 09.04.2015 року, які вказано також і в листі ДІНЗ України від 23.04.2015 року суперечать і не відповідають вказаним у наказі міністерства освіти і науки про розірвання контракту - підставам розірвання контракту, які визначені сторонами при укладенні цього контракту ще 16 травня 2014 року за № 1-110, що є грубим порушенням вимог чинного трудового законодавства і таке звільнення не може вважатись законним та обґрунтованим, оскільки порушує конституційні права працівника на працю".

Колегія вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що в силу вимог п. 1), 3), 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення з винесенням нового.

Як вбачається із змісту судового рішення, яке викладене на 27 сторінках друкованого тексту, суд піддав критиці сам факт проведення перевірки, акт складений за результатом перевірки та лист голови ДІНЗ, зміст рішення суду суперечливий - в одній частині рішення суд встановлює певні факти, в іншій - вказує на їх відсутність.

Зокрема на а.с. 107 т. 8 суд вказує на те, що всі виявлені порушення допущені попереднім керівництвом та відсутність "в акті перевірки будь-яких даних про порушення ОСОБА_6 зобов'язань, передбачених контрактом, що були б підставою для порушення питання про його дострокове розірвання". Однак через два абзаци суд вказав: "враховуючи ступінь їх тяжкості, вагомості, з точки зору їх вмотивованості та значимості, вони є настільки мізерними, незначними, що не можуть слугувати підставами саме для дострокового розірвання контракту за п. 8 ст. 36 КЗпП України".

З такого змісту судового рішення вбачається, що суд встановив факт порушень які мали місце при попередньому керівнику та які не усунуті позивачкою ОСОБА_6, але є такими малозначимими, що не є підставою для звільнення ОСОБА_6 за невиконання умов контракту

Із змісту судового рішення вбачається, що судом встановлено наступні підстави скасування наказу які вказані на а.с. 93 т. 8 - розірвання контракту здійснено всупереч вимогам чинного трудового законодавства, визначені в наказі підстави для розірвання контракту ніякими доказами не підкріплені, саме звільнення проведено з порушенням установленого порядку, а також на а.с. 104 т. 8 - порушений порядок дострокового розірвання контракту, та на а.с. 107 т. 8 - "підстави для розірвання контракту з ОСОБА_6 ніяким чином не відповідають тим, які визначені сторонами при укладенні цього контракту ще 16 травня 2014 року за № 1-110. Тобто встановлено, що висновки акту перевірки від 09.04.2015 року, які вказано також і в листі ДІНЗ України від 23.04.2015 року суперечать і не відповідають вказаним у наказі міністерства освіти і науки про розірвання контракту - підставам розірвання контракту, які визначені сторонами при укладенні цього контракту ще 16 травня 2014 року за № 1-110, що є грубим порушенням вимог чинного трудового законодавства і таке звільнення не може вважатись законним та обґрунтованим, оскільки порушує конституційні права працівника на працю".

Із змісту рішення вбачається, що суд вказав дві підстави скасування наказу, які є взаємовиключними.

Визнання звільнення незаконним з мотивів відсутності правових підстав є безумовною і самостійною підставою для скасування наказу та поновлення на роботі звільненого працівника.

Скасування наказу з мотивів порушення процедури звільнення не є безумовним, а може бути застосоване судом лише після визнання звільнення таким, що проведено на підставі вимог закону.

Колегія вважає, що до висновку про відсутність підстав для дострокового розірвання контракту та про порушення процедури звільнення суд прийшов передчасно, всупереч наявним у справі доказам і при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального закону.

Надавши аналіз законності призначення та проведення перевірки, акту перевірки, листа голови ДІНЗ надісланого Міністру за результатами перевірки, суд вийшов за межі розгляду трудового спору, оскільки ці документи відображають результати проведеної ревізії (перевірки) окремих фінансово-господарських операцій, діяльності об'єкта перевірки в цілому і є носієм доказової інформації про виявлені й систематизовані недоліки в господарюванні та порушення законів й інших нормативно-правових актів об'єкта перевірки.

Під час розгляду трудового спору акти перевірки фінансово-господарської діяльності в розумінні ст. ст. 57, 64 ЦПК України є доказами, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При наявності встановлених порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим, його необхідно скасувати з винесенням нового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі суд вирішує питання: чи були законні підстави для звільнення працівника з роботи; чи підлягає працівник поновленню на посаді; про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про допущення до негайного виконання рішення про поновлення на роботі.

Колегією встановлено, що наказом Міністра освіта і науки України № 204-к від 16.05.2014 року ОСОБА_6 призначена на посаду ректора Черкаського державного технологічного університету з 19.05.2014 року строком на п'ять років, як обрана за конкурсом на умовах, викладених у контракті - а.с. 11 т. 1, і в цей же день 16.05.2014 року між Міністерством освіти і науки України та нею було укладено контракт № 1-110 терміном на п'ять років - а.с. 12 т. 1. Наказом Міністра освіта і науки України № 253-к від 18.06.2015 року ОСОБА_6 звільнено із займаної посади відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України за умовами, передбаченими контрактом, із достроковим його розірванням. Підставою звільнення в наказі зазначено підпункт 2 пункту 30 контракту, у зв'язку з невиконанням ректором умов викладених у пункті 1, підпунктах 1), 4), 5), 16), 17) та 18) пункту 10 контракту. Підставою видання наказу вказано контракт та лист Державної інспекції навчальних закладів України від 23.04.2015 року № 01-18/772.

Виходячи з особливостей контракту, як особливої форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навиків, при укладенні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема як передбачені нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Контрактом сторін № 1-110 додатковою підставою дострокового припинення трудового договору передбачено невиконання керівником умов контракту - підпункт 2 пункту 30 - а.с. 18 т. 1.

Вказаний підпункт 2 пункту 30 встановлює для керівника підвищену відповідальність, яка не передбачена КЗпП України - для дострокового розірвання контракту достатньо встановлення самого факту невиконання будь-яких його умов. Умовами вказаного підпункту не передбачено обов'язку органу чи особи яка приймає та звільняє з роботи попередньо, до розірвання контракту оцінювати: чи невиконання умов є малозначимим чи несуттєвим, чи потягло воно негативні наслідки для діяльності підприємства, чи наявна в цьому вина керівника, чи невиконання умов є одноразовим чи є систематичним.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 8, 9, 10 контракту № 1-110 здійснення поточного (оперативного) управління підприємством, організація виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення ефективної діяльності підприємства, забезпечення виконання показників фактичного використання державного майна, а також майнового стану підприємства, забезпечення реалізації державної політики в галузі освіти і науки є обов'язком керівника підприємства.

Перевіркою проведеною ДІНЗ на вимогу постанови слідчого встановлено ряд порушень в діяльності ЧДТУ, ректором якого була ОСОБА_6

Як пояснила суду представник Міносвіти і науки Проценко В.М., ДІНЗ є структурою Міносвіти, а голова ДІНЗ підпорядкований безпосередньо Міністру. В обов'язки голови ДІНЗ входить інформувати Міністра про стан роботи всіх освітніх та наукових закладів України, інформація подається у формі доповідної, яка і була сформована за результатами перевірки ЧДТУ і направлена 23.04.2015 року безпосередньо до Міністра. До змісту доповідної, яка по даній справі називається листом ДІНЗ, увійшли не всі виявлені порушення, а лише ті, які стосуються порушень в сфері надання освітніх послуг та частково господарської діяльності. Доповідна направлена Міністру в зв'язку з тим, що керівництво ЧДТУ повністю визнало всі виявлені порушення та надало свій план їх усунення.

Із змісту доповідної, яка по даній справі вказана як "лист ДІНЗ від 23.04.2015 року", на а.с. 29 т. 2, вбачається, що проведеною перевіркою встановлено порушення вимог нормативно-правових актів, які регулюють діяльність вищих учбових закладів - істотні для діяльності закладу рішення приймаються одноособово ректором, без відому і погодження з виборними колегіальними органами закладу, факультет по роботі з іноземними студентами фактично не існує, оскільки складається із однієї особи, відсутня необхідна кількість науково-викладацького складу, існуючий викладацький склад прийнято на роботу з порушенням вимог законодавства, не дотримуються Ліцензійні умови надання освітніх послуг у сфері вищої освіти, відсутній ліцензійний обсяг надання освітніх послуг, навчальні плани е відповідають діючим в університеті освітньо-професійним програмам, з порушенням вимог чинного законодавства на безоплатній основі надаються освітні послуги іншому учбовому закладу, встановлено нецільове використання майна - учбовий автомобіль використовується для потреб ректорату. Вказані порушення повністю співпадають із змістом зобов'язань, які мала виконувати як керівник ЧДТУ ОСОБА_6 і які перелічені в п. 1 контракту № 1-110 від 16.05.2014 року.

Колегією встановлено, що обставини, зазначені у листі ДІНЗ від 23.04.2015 року, які свідчать про факти порушень керівником засад єдиноначальності та колегіальності прийняття рішень, неефективності діяльності закладу, порушення законодавства про освіту, позивачка ОСОБА_6 визнавала як при подачі позову, так і під час розгляду справи в судах першої ті апеляційної інстанції. Зокрема в позовній заяві вона вказувала: "незначні та несистемні недоліки мали місце і були виправлені…", такої ж позиції дотримувалась у суді першої інстанції, у письмових запереченнях поданих до апеляційного суду визнала практично всі недоліки вказані в листі ДІНЗ від 23.04.2015 року. У засіданні апеляційного суду 25.10.2016 року на запитання судді дала відповідь: "порушення визнаю, але виявлені порушення були малозначимі і несуттєві", "експерти мають дати оцінку тяжкості моїх порушень".

Не спростовані надані відповідачем докази й не заперечення фактів виявлених порушень є підставою для припинення з позивачем контракту з мотивів, передбачених підпунктом 2 п. 30 контракту, відповідно до п. 8 ст. 38 КЗпП України.

Посилання позивачки та її представників на відсутність в акті та листі ДІНЗ конкретних посилань на умови контракту, є безпідставними. Вказані документи фіксують лише сам факт виявлених порушень, а їх відповідність умовам контракту має вирішувати Міністр та суд.

Безпідставними є посилання позивачки та її представників та порушення процедури звільнення - не відібрання пояснення, не врахування ступені тяжкості порушень та пропуск місячного терміну передбаченого ст. 148, 149 КЗпП України на видання наказу, звільнення в період тимчасової непрацездатності, не попередження за два тижні про звільнення по наступним мотивам.

Звільнення за умовами п. 8 ст. 36 КЗпП України не є видом дисциплінарного стягнення і на ці правовідносини не розповсюджується дія ст. 148, 149 КЗпП України, а якщо врахувати видачу ОСОБА_6 листів непрацездатності в період з 15.05.2015 року по 20.05.2015 року та з 25.05.2015 року по 15.06.2015 року, то наказ від 18.06.2015 року про звільнення виданий не більш ніж за 30 днів після отримання доповідної голови ДІНЗ від 23.04.2015 року, тобто в межах одного місяця, з дня коли стало відомо про невиконання умов контракту. Оскільки в даному випадку звільнення відбулося не за порушення трудової дисципліни, трудове законодавство не передбачає обов'язковість відібрання пояснення, відсутність пояснення позивачки до видачі наказу про звільнення не є підставою для визнання його незаконним і не позбавило її права оскаржити наказ та надати пояснення в суді.

Попереджувати працівника про звільнення за два тижні позивачка та її представники мотивують вимогами постанови КМУ від 19.03.1994 року № 170, однак при цьому не враховують, що в самому тексті постанови мається примітка- "Це Положення не поширюється на керівників підприємств державної форми власності". Застосування контракту з керівниками державних установ регулюється постановою КМУ від 19.03.1993 року № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності", зміст якої не передбачає такого попередження.

За наявних у справі доказів та встановлених фактичних обставин справи колегія вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за відсутністю правових підстав.

Керуючись п. 8 ст. 36 КЗпП України, ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - відхилити.

Апеляційні скарги Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, рішення суду скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, Черкаського державного технологічного університету про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення колегії набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :