Справа № 2-2861/16
№760/3346/16-ц
У Х В А Л А

26 лютого 2016 року суддя Солом'янського районного суду міста Києва Кушнір С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми «Рігонда-Сервіс» Українського регіонального техно-торговельного центру «Рігонда» м. Києва про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми «Рігонда-Сервіс» Українського регіонального техно-торговельного центру «Рігонда» м. Києва, в якому просив визнати недійсним та скасувати наказ №678 від 25.05.2007 р.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Тому, згідно ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявляючи до відповідача вимогу про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено які права позивача порушені відповідачем, оскільки контракт укладено між позивачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством - фірмою «Ригонда-сервіс», яке знаходиться за адресою: пр.-т. Курземес, 3 м. Рига, Латвія в особі президента ОСОБА_2, наказ про звільнення підписано керівником даного підприємства ОСОБА_2 Не зазначено та не надано відомості про правонаступника Акціонерного товариства - фірма «Ригонда-сервіс».

Разом з тим, позивач в позовній заяві посилається на те, що відносини виникли з трудових правовідносин, однак не зазначає норму права яка регулює такі правовідносини.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для осіб, які пред'являють позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до дочірнього підприємства акціонерного товариства фірми «Рігонда-Сервіс» Українського регіонального техно-торговельного центру «Рігонда» м. Києва про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання ними копії ухвали.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.