Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/653/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт Бізнес Груп» про стягнення вартості виконаних робіт.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги ,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ «Міт Бізнес Груп» про стягнення вартості виконаних робіт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було взято до уваги те, що позивачем неодноразово направлялись відповідачу рахунки, як окремо, так і разом з претензією, отже, обов'язок відповідача з оплати є таким, що настав. Зазаначає, що матеріали справи містять навіть підписані обома сторонами акти приймання-передачі робіт, які також не оплачено відповідачем, отже в цій частині висновок суду про те, що відповідач не повинен їх оплачувати, оскільки не повідомлений про надання послуг, не відповідає обставинам справи.

У судове засідання апеляційного суду представник відповідача не явився повторно, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 та відповідач ТОВ «Міт Бізнес Груп» 10 квітня 2012 року уклали договір про надання юридичних послуг №24/01-ІХ/11ф, відповідно до п. 1.1 якого ФОП ОСОБА_3 зобов'язався надати ТОВ «Міт БізнесГруп», а товариство зобов'язалось оплатити йому, юридичні та адвокатські послуги, зазначені в цьому договорі та додатках до нього, а також відшкодувати прямі та непрямі витрати, пов'язані з наданням послуг. (а.с.8-10),

Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.1. зазначеного договору плата за надання послуг виконавця включає суму вартості послуг і суму відшкодування витрат та, якщо інше не передбачено в додатках до цього договору, вартість послуг визначається на основі усередненої погодинної ставки, що на момент підписання цього договору становить еквівалент 100 євро за 1 годину ефективної роботи юриста, час, проведений у дорозі або витрачений на очікування, вважається додатковою роботою юриста та оплачується, виходячи зі ставки, еквівалентної 50 євро за 1 годину, оплата здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п.п.5.1, 5.2. договору він набирає чинності з дати підписання обома сторонами і діє до припинення дії, кожна зі сторін має право відмовитись від договору шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менш ніж за 10 робочих днів до дати передбачуваного припинення дії договору.

Відповідно до п.7.1 договору будь-яке офіційне повідомлення у зв'язку з цим договором вважається належним чином відправленим, якщо воно виконане в письмовій формі і відправлене з повідомленням про одержання на зазначені у договорі адреси поштою, кур'єром або відправлене факсом, якщо жодна зі сторін не повідомить іншій стороні інше в письмовій формі.

ФОП ОСОБА_3 було складено рахунки для оплати відповідачем послуг, наданих за договором про надання юридичних послуг., а саме рахунки:

№07-12м/2012 від 31 липня 2012 року на суму 13 500 грн. (а.с.11),

№08-12м/2012 від 31 серпня 2012 року на суму 11 300 грн. (а.с.12);

№10-12м/2012 від 01 листопада 2012 року на суму 13 650 грн. (а.с.13);

№11-12м/2012 від 03 грудня 2012 року на суму 8 150 грн. (а.с.14);

№ 01-12м/2013 від 28 лютого 2013 року на суму 13 800 грн. (а.с.15);

№02-12м/2013 від 12 червня 2013 року на суму 9 650 грн. (а.с.16);

05-12м/2013 від 16 лютого 2015 року на суму 28 639,39 грн. (а.с.17).

Позивачем надані акти приймання-передачі професійних юридичних послуг за договором №24/01-ІХ/11ф:

від 01 жовтня 2012 року №5-М/2012 - на суму 15 800 грн. (а.с.23),

від 01 листопада 2012 року №6-М/2012 - на суму 13 650 грн. (а.с.24),

від 03 грудня 2012 року №7-М/2012 - на суму 8 150 грн. (а.с.25).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 надсилав відповідачу претензії №02-04/ІХ-14 від 01 жовтня 2014 року про оплату наданих послуг у розмірі 61 550 грн. (а.с.19), №14-02/ІХ-15 від 16 лютого 2015 року - у розмірі 220 087,48 гривень (а.с.21), однак підтвердження належного їх відправлення відповідачу з повідомленням про одержання у відповідності до п.7.1 договору про надання юридичних послуг відсутні.

12 травня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач отримала право вимоги виконання зобов'язань, що виникли за договором про надання юридичних послуг №24/01-ІХ/11ф від 10 квітня 2012 року, а саме зобов'язань щодо сплати 90 189,39 грн. основної заборгованості за надані послуги, а також право вимагати сплати неустойки, процентів, інфляційних витрат та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору (п.п.1.2.)

26 травня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що нею та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги від 12 травня 2015 року №10-01/ІХ-15, за умовами якого до неї перейшло право вимоги від відповідача належного виконання зобов'язань, що виникли за договором про надання юридичних послуг від 10 квітня 2012 року №24/01-ІХ/11ф, укладеним між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Міт БізнесГруп». Згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги набувач отримує право вимагати від відповідача належного виконання зобов'язань щодо сплати 90 189,39 грн. основної заборгованості за послуги, надані останньому згідно договору про надання юридичних послуг, а також право вимагати сплати неустойки, процентів, інфляційних втрат та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору від 10 квітня 2012 року №24/01-ІХ/11ф.. На адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та про необхідність здійснення оплати на реквізити позивача, проте воно залишилось без виконання. Також на адресу відповідача нею було надіслано рахунки з вимогою про оплату наданих юридичних послуг, але відповідачем оплачено їх було лише частково. Просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 139 601,45 грн., 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 2 615,89 грн. всього - 142 217,34 грн. та судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави виникнення у позивача права вимагати від відповідача оплати за надані ФОП ОСОБА_3 послуги відсутні, оскільки не доведені належними доказами.

Мотивуючи такий висновок, суд у рішенні зазначив, що позивач в обгрунтування підстав звернення з даним позовом до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості за договором №24/01-ІХ/11ф від 10 квітня 2012 року, укладеним між ТОВ «Міт БізнесГруп» та ФОП ОСОБА_3, посилалась на укладення 12 травня 2015 року нею та ФОП ОСОБА_3 договору про відступлення права вимоги, за умовами якого вона отримала право вимоги виконання зобов'язань, що виникли за договором про надання юридичних послуг №24/01-ІХ/11ф від 10 квітня 2012 року, а саме зобов'язань щодо сплати 90 189,39 грн. заборгованості за надані послуги, неустойки, процентів, інфляційних втрат та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору, проте підтвердження належного їх відправлення відповідачу з повідомленням про одержання у відповідності до п. 7.1 договору про надання юридичних послуг відсутнє.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 510, 512, 513, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), якщо заміна кредитора не заборонена договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, 12 травня 2015 року позивачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач отримала право вимоги виконання зобов'язань, що виникли за договором про надання юридичних послуг №24/01-ІХ/11ф від 10 квітня 2012 року, а саме зобов'язань щодо сплати 90 189,39 грн. основної заборгованості за надані послуги, а також право вимагати сплати неустойки, процентів, інфляційних витрат та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору (п.п.1.2.)

Договір про надання юридичних послуг не містить умов про неможливість заміни кредитора у даному зобов'язанні, не заборонена така заміна і законом.

У відповідності до вимог закону договір про відступлення права вимоги був укладений в письмовій формі, за цим договором новий кредитор отримала від первісного кредитора документи, які засвідчують права, що передавались (п. 2.1 договору).

Посилання суду на те, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки відсутні докази щодо повідомлення відповідача у відповідності до п. 7.1 договору про надання юридичних послуг про укладення договору про відступлення права вимоги, судова колегія вважає безпідставними.

Так, відповідно до ст. ст. 516, 517, 518 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Наслідком неповідомлення боржника про заміну кредитора можуть бути несприятливі для нового кредитора дії боржника - виконання боржником свого зобов'язання первісному кредиторові, не виконання боржником свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Таким чином, незалежно від виконання п. 7.1 договору про надання юридичних послуг, у якому сторони договору домовились про форму належного повідомлення за цим договором, а саме, виконання повідомлення в письмовій формі з відправленням з повідомленням про одержання на зазначені у договорі адреси поштою, кур'єром або факсом, право вимоги за договором про надання юридичних послуг перейшло до позивача за договором від 12 травня 2015 року про відступлення права вимоги.

Не погоджується судова колегія і з посиланням суду на те, що підставою для відмови у позові у повному обсязі є те, що відсутні докази належного, тобто у відповідності до п. 7.1 договору, відправлення відповідачу рахунків на оплату наданих юридичних послуг, оскільки порядок оплати послуг встановлений п. 3.1.1, а саме, сторони домовились, що оплата здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку, спосіб направлення рахунку договором не визначений.

Крім того, у матеріалах справи містяться докази відправлення рекомендованою поштою разом із претензіями рахунків на оплату послуг, а також докази здійснення відповідачем оплати по частині рахунків, які направлялись виконавцем послуг. (а. с. 19-22а, 26-30).

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що позивачем доведено ту обставину, що до неї перейшло право вимагати від відповідача виконання зобов'язань, що виникли у нього за договором про надання юридичних послуг.

Перевіряючи розмір заявлених позовних вимог, судовою колегією встановлено, що позивачем надано 8 рахунків на оплату послуг за період з 31 липня 2012 року по 16 лютого 2015 року на загальну суму 290 639,39 грн.

Відповідно до наданих позивачем платіжних доручень відповідачем у липні, вересні 2012 року та у лютому 2013 року було сплачено 45 300 грн.

При цьому, позивачем надано три копії актів приймання-передачі професійних юридичних послуг, які підписані виконавцем послуг ОСОБА_3 і замовником - відповідачем, а саме: від 01 жовтня 2012 року на 15 800 грн., від 01 листопада 2012 року на 13 650 грн., від 03 грудня 2012 року на 8 150 грн.

З пояснень представника позивача встановлено, що інші акти приймання-передачі наданих послуг, які б були підписані сторонами договору про надання юридичних послуг, у позивача та у виконавця послуг відсутні.

З твердженнями представника позивача про те, що складання таких актів приймання-передачі умовами договору про надання юридичних послуг не було передбачено, у зв'язку з чим, як вважає представник, належним підтвердженням виконання ФОП ОСОБА_3 зобов'язань за договором є рахунки на оплату послуг, судова колегія не погоджується та вважає, що виходячи із змісту договору про надання юридичних послуг та враховуючи, що доказів про фактичне надання виконавцем таких послуг надано не було, належними доказами надання послуг за договором можуть бути лише підписані сторонами договору акти приймання-передачі робіт.

З матеріалів справи вбачається, що виконавцем послуг були виставлені два рахунки на оплату послуг, які були надані виконавцем і прийняті замовником по актам приймання-передачі, а саме:

рахунок №10-12м/2012 від 01 листопада 2012 року на суму 13 650 грн. (а.с.13); рахунок №11-12м/2012 від 03 грудня 2012 року на суму 8 150 грн. (а.с.14).

Докази про те, що відповідачем було здійснено оплату по вказаним двом рахункам, відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню лише в частині стягнення з відповідача заборгованості по рахункам №10-12м/2012 від 01 листопада 2012 року та №11-12м/2012 від 03 грудня 2012 року з урахуванням, відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України, індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язання та 3% річних від простроченої суми.

Так, від суми 13 650 грн., що не сплачена за рахунком №10-12м/2012 від 01 листопада 2012 року, інфляційні втрати за період з 01 листопада 2012 року по 15 березня 2016 року складають 10 756,20 грн., 3% річних - 1 338,08 грн.; від суми 8 150 грн., несплаченої за рахунком №11-12м/2012 від 03 грудня 2012 року, інфляційні втрати за період з 03 грудня 2012 року по 15 березня 2016 року - 6 430,35 грн., 3% річних - 803,17 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 41 127,80 грн. (13 650 грн.+ 8 150 грн.+ 10 756,20 грн.,+1 338,08 грн. + 6 430,35 грн. + 803,17 грн.)

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 411,28 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт Бізнес Груп» про стягнення вартості виконаних робіт задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міт Бізнес Груп» на користь ОСОБА_1 41 127 грн. 80 коп. боргу, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 411 грн. 28 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: