Справа № 266/9/16-ц
Провадженя№ 2-о/266/22/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю представника позивача ОСОБА_2 зацікавлена особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2016 р. заявник звернувся до суду з даною заявою, зазначивши, що 27 листопада 2015 р. в м. Донецьк помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник отримав документи про смерть померлого неналежного зразка, а саме так званої «ДНР». Задля реалізації своїх спадкових прав заявниці необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому йому було відмовлено Приморським РАЦС. У звязку із цим просив встановити факт смерті померлого в м. Донецьк вказаного числа.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймав, письмово просив задовольнити заяву з зазначених у ній підстав.

Представник заявника, ОСОБА_2, в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити з зазначених в ній підстав.

Представник заінтересованої особи Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 11 липня 2015 року Центром первинної медіко санітарної допомоги №9 м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3, померлого 27 листопада 2015 р. в м. Донецьк, на підставі якого було проведено поховання ОСОБА_3 29.11.2015 року на кладовище «Авдотьино» Ленінського району м. Донецька.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Від цього, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво поховання, видані органами так званої «ДНР» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Також встановлено, що заявник звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть померлого, але йому у цьому було відмовлено з-за не легітимності документів, що підтверджують смерть.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

З фотокартки могили вбачається, що похований ОСОБА_3. Роки життя:05.05.1937 р. 27.11.2015 р.

Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої спадкові права.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, помер 27 листопада 2015 року у Ленінському м. Донецьк, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.