Справа № 134/1745/15-ц Провадження № 22-ц/772/444/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Сопруна В.В., Шемети Т.М.

при секретарі: Сніжко O.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області про стягнення збитків, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року, -

В с т а н о в и л а :

16.10.2015 року позивач звернулась у Крижопільський районний суд Вінницької області з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Тульчинського районного суду від 05.01.1998 року зобовязано Крижопільську сільську раду надати квартиру ОСОБА_2 Ухвалою Тульчинського районного суду від 11.10.2006 року змінено спосіб виконання рішення Тульчинського районного суду від 05.01.1998 року та зобовязано виконком Крижопільської селищної ради закласти в бюджет на 2007 рік кошти в сумі 49400 грн. для придбання ОСОБА_2 благоустроєної квартири, ухвалено стягнути з виконкому Крижопільської селищної ради на користь ОСОБА_2 49400 грн. вартості квартири. Рішенням Крижопільської селищної ради від 12.01.2007 року закладено у видаткову частину бюджету розвитку селищної ради на 2007 рік кошти в суму 49400 грн. для придбання квартири ОСОБА_2 виплату мало бути проведено на протязі року рівними долями у першому та другому півріччі 2007 року. Незважаючи на це, ОСОБА_2 кошти не отримала, рішення суду не виконане.

Також ОСОБА_2 вказує, що значно зросла ціна на нерухомість порівняно з 2006 роком. За період з 11.2006 року по 01.2015 рік інфляційні втрати, які понесла позивачка склали 293 683,00 грн., сума 3% річних складає 13 147, 16 грн., що в загальному становить 306 830,16 грн. Крім того, збитки, завдані несвоєчасним виконанням рішення суду, виходячи з середньої ринкової вартості квартири у м. Крижопіль на час звернення з позовом, складають 350 000 гривень та моральна шкода 100 000 грн.

Виходячи з вищевказаного, позивачка, на підставі ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з виконкому Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області на свою користь 756 830,16 грн., з яких 306 830,16 грн. загальна заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, 350 000,00 збитки завдані несвоєчасним виконанням рішення суду і 100 000 моральна шкода.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено через його безпідставність, оскільки встановлені правовідносини стосуються виконання рішення суду.

Дане рішення оскаржене позивачем в апеляційному порядку через те, що воно є помилковим, оскільки суд першої інстанції не дослідив юридичної природи зобов`язань між позивачкою та відповідачем.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовну заяву.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги дотримані в повному обсязі.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 січня 1998 року за позовом ОСОБА_2 позовні вимоги останньої були задоволені шляхом визнання ордера №565 на житлове приміщення, виданого на підставі рішення виконкому Крижопільської селищної ради від 29 листопада 1994 року ОСОБА_3 з сім`єю із 5 чоловік на заняття квартири АДРЕСА_1, недійсним, виселенням ОСОБА_4 з усіма її членами сімї з квартири №1

в будинку № 4 з наданням іншого жилого приміщення та зобовязано виконком

Крижопільської селищної Ради народних депутатів видати ОСОБА_2 ордер на заняття квартири АДРЕСА_1 (а/с5).

Дане рішення суду першої інстанції залишене без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 лютого 1998 року (а/с 7).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2006 року за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції змінено спосіб і порядок виконання рішення Тульчинського районного суду від 5 січня 1998 року і зобовязано виконком Крижопільської селищної Ради закласти в бюджет на 2007 рік кошти в сумі 49 400 гривень для придбання ОСОБА_2 квартири та стягнути з виконкому на користь ОСОБА_2 49 400 гривень вартості квартири (а/с 8).

Рішенням Крижопільської селищної ради від 12.01.2007 року закладено у видаткову частину бюджету розвитку селищної ради на 2007 рік кошти в суму 49400 грн. для придбання квартири ОСОБА_2 і виплата вказаної суми мала бути проведена на протязі року рівними долями у першому та другому півріччі 2007 року (а/с16).

Згідно довідки відділення №235/01 АБ «Укргазбанк» від 24.09.2015 року на поточний рахунок, відкритий на імя ОСОБА_2, 28.08.2015 року зараховано платіж в сумі 49 820 гривень з призначенням платежу: «Стягнення відповідно до виконавчого листа Тульчинського райсуду по справі №148/1584/14-ц від 06.11.2014 року ОСОБА_2 (а/с 23).

З пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні встановлено, що в 2014 році вона звернулася до Тульчинського районного суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у звязку зі втратою його оригіналу і 13 жовтня 2014 року вказана заява була задоволена, а 17 березня 2015 року цим же судом був поновлений пропущений строк для предявлення виконавчого листа до примусового виконання, а у серпні 2015 року судове рішення було примусово виконано.

Покази позивача підтверджуються наданими суду копіями ухвал Тульчинського суду від 13 жовтня 2014 року та від 17 березня 2015 року (а/с56,57).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відносини, які виникли між сторонами стосуються виконання рішення органами виконавчої служби, а тому відсутні підстави для відповідальності відповідача у порядку ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновкам суду, виходячи з наступного.

Як видно з позовної заяви, предметом позову були збитки, завдані несвоєчасним виконанням рішення суду. Обставинами, на які позивач посилався у позові, як на підставу своїх вимог, були вищезазначені обставини щодо невиконанняКрижопільською селищною радою Крижопільського району Вінницької області рішення Тульчинського районного суду від 05.01.1998 року, яким зобовязано Крижопільську сільську раду надати квартиру ОСОБА_2 та ухвали Тульчинського районного суду від 11.10.2006 року про змінену способу виконання рішення Тульчинського районного суду від 05.01.1998 року та зобовязання виконкому Крижопільської селищної ради закласти в бюджет на 2007 рік кошти в сумі 49400 грн. для придбання ОСОБА_2 благоустроєної квартири та стягнення з виконкому Крижопільської селищної ради на користь ОСОБА_2 49400 грн. вартості квартири(а/с1-4).

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Як видно з матеріалів справи, ні предмет, ні підстави позову не мінялися.

Враховуючи встановлені обставини, розмір шкоди встановлений судовими рішеннями та стягнутий у примусовому порядку ще до звернення до суду з даним позовом 28 серпня 2015 року, має преюдиційне значення, в силу ч.3 ст.61 ЦПК України, і суд не може змінювати його, в тому числі і шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Про це вказано і у правовій позиції Верховного Суду України у справі за №6-3019цс15.

А відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 355 ЦПК України, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що місить відповідну норму права.

Щодо посилання апелянта на ст. 1166 ЦК України, яка встановлює принцип повного відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями винної особи, то обставини про неправомірність дій відповідача чи про його бездіяльність щодо виконання вказаних судових рішень, не були підставою заявлених вимог та предметом розгляду в суді першої інстанції. А відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук