Єдиний унікальний номер 741/1126/16
Провадження № 2/741/461/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 23 листопада 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Мартиненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Енгельса, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії НОМЕР_3. Вони (позивачі) спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли. Отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі вони (позивачі) не можуть тому, що сертифікат серії НОМЕР_3 виданий на ім'я ОСОБА_3 після її смерті.

Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 належало ОСОБА_3, в порядку спадкування після її смерті.

У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи провести без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі їх участі за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України судом було направлено ОСОБА_4 повідомлення про те, що в провадженні суду знаходиться ця справа, та роз'яснено їй право заявити про свою участь у цій справі. ОСОБА_4 не заявила про свою участь у зазначеній справі, а тому суд розглядає справу без її участі.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Енгельса. 23 травня 2000 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Носівської райдержадміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 550 від 23 травня 2000 року, що підтверджується копією сертифікату (а.с. 9) та листом відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 1994 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 заповіла порівну ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 42) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 38).

Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Таким чином, право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_3, розподіляється між спадкоємцями за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З копій свідоцтв про народження (а.с. 12; 14) та укладення шлюбу (а.с. 13; 15) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3, а тому в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР мають право на спадкоємство після її смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, у встановлений законом строк подали до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 39-42).

Спадкоємець ОСОБА_3 першої черги за законом ОСОБА_4 не прийняла спадщину після її смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частинах право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 23 травня 2000 року виданий на ім'я ОСОБА_3 після її смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1521/02-31 від 27 липня 2016 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 537, 548 ЦК УРСР, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, на яке 23 травня 2000 року на ім'я ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 550 від 23 травня 2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, на яке 23 травня 2000 року на ім'я ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 550 від 23 травня 2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв