Справа № 214/8633/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Мхітарян С.С.

при секретарі Рімашевської В.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд -

УСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла уточнена позовна заява від представника позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій заявниця вказала що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_7. В передбачений законом 6-ти місячний строк позивач звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 29.09.2014 року, звернувшись до тієї ж нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зі змісту якої вбачається, що державний нотаріус Грабевник О.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_7, на майно, що є предметом спадкування, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів. Спадкове майно, згідно тієї ж постанови, складається з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. З приводу правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно в позивача немає та ніколи не було, оскільки вони знаходяться у інших спадкоємців - відповідачів по справі, які є рідними братами позивача. Про вищевказаний факт свідчить твердження нотаріуса - Грабевник О.В., яка в усній формі запевнила позивача про те, що матеріали спадкової справи містять ксерокопії правовстановлюючих документів на квартиру та будинок, надані спадкоємцями - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які, в свою чергу, не надали їх оригіналів. Крім того, в телефонній розмові з відповідачами, останні підтвердили цей факт та сповістили позивача про те, що не мають на меті надавати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки не бажають, щоб позивач успадковувала дане майно разом із ними. Позивачем на адресу відповідачів направлено письмове прохання стосовно надання братами правовстановлюючих документів на спадкове майно для можливості отримання позивачем свідоцтва про спадщину, яке наразі залишається без задоволення. Тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею право власності за законом в порядку спадкування після батька на 1/3 частку за адресою: АДРЕСА_2 та 1/9 частки за адресою: АДРЕСА_1 нерухомого майна, що належало йому за життя на праві приватної власності.

Представник позивача ОСОБА_1 якій діє в інтересах позивача ОСОБА_3 у судовому засіддані підтримав позов, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3- ОСОБА_7. В передбачений законом 6-ти місячний строк позивач звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Двадцять дев'ятого вересня 2014 року, звернувшись до тієї ж нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зі змісту якої вбачається, що державний нотаріус Грабевник О.В. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_7, на майно, що є предметом спадкування, оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів.

Спадкове майно, згідно постанови нотаріуса, складається з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відмова Відповідачів у наданні правовстановлюючих документів на спадкове манно, порушує права позивача, як спадкоємця, з огляду на наступне: згідно ч. 1 ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування, здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст.217ЦК України).

До складу спадщини, відповідно до припису ч. 1 ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України).

При цьому, згідно ч. 1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Статтею 1261 ЦК України визначена перша черга спадкоємців за законом, до якої відносяться діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дане твердження міститься також в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (надалі - Постанова №7). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, згідно припису ч. 1 ст.1269 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Про вищевказаний обов'язок спадкоємця зазначено також в п.2 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Для прийняття спадщини, відповідно до вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Дане твердження міститься також у п.3.13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженому Наказом Мінюсту від 22.02.2012р. № 296/5.

З огляду на перелік осіб, що входять у першу чергу спадкоємців за законом, та відсутність у спадкодавця на момент смерті дружини та батьків, єдиними спадкоємцями за законом є його діти - Позивач та Відповідачі, які у визначений законодавством строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Даний факт підтверджено відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, витребуваних судом по вищезазначеній справі.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, батькові - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належало нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 та 1/3 частки за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частки за відповідачем-1 та 1/3 частки за відповідачем-2).

Стосовно землі за адресою: АДРЕСА_2, то відповідно відповіді Держгеокадастру №29-404-99.17-1151/2-16 від 16.01.2016 року, станом на 31.12.2012 року відомості щодо зареєстрованого встановленому законодавством порядку права на зазначену земельну ділянку відсутні. Станом на 16.01.2016 року кадастровий номер вищезазначеній земельній ділянці не присвоювався.

Статтею 1278 ЦК України встановлено порядок поділу спадщини між спадкоємцями. Так, зі змісту ч. 1 зазначеної статті вбачається, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи унормований порядок поділу спадщини та відсутність заповіту від спадкодавця, кожному із спадкоємців (Позивачу та Відповідачам) належить по 1/3 частці за адресою: АДРЕСА_2 та по 1/9 частці за адресою: АДРЕСА_1 у спадщині.

Статтею 1296 ЦК України закріплено право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно припису даної статті, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщини інших спадкоємців.

При цьому, згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за вдачею йому свідоцтва про право на нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину, як то передбачено ч. 1 ст.1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса, як то зазначено в п.2 гл.7 Порядку, є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Враховуючи той факт, що Відповідачі не надали нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на Квартиру та Будинок, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та нотаріус не може внести відомості про перехід права власності на ім'я спадкоємця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду.

Оскільки представник відповідача визнав пред'явлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання представником відповідача позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 174, 209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, право власності за законом в порядку спадкування після батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частку за адресою: АДРЕСА_2 та 1/9 частки за адресою: АДРЕСА_1 нерухомого майна, що належало йому за життя на праві приватної власності.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 витрати за судовий збір у розмірі 243 гон. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мхітарян С.С.