АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 655/587/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/801/16
Головуючий в І інстанції Шумило О.М.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Капітан І.А.,
секретарСікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 11.01.2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» до ОСОБА_5, фермерського господарства «Таїсія, треті особи: відділ Держгеокадастру у Горностаївському районі Херсонської області, Горностаївське районне управління юстиції Херсонської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 11.01.2016 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТД «Україна» відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ТОВ «ТД Україна» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що після 01.01.2013 року державна реєстрація договорів оренди відсутня. Таким чином, у разі коли договір оренди було підписано до 2013 року та у встановленому на той час порядку його не було зареєстровано, останній, за умови його відповідності встановленим законом вимогам, набуває чинності (вважається укладеним) з моменту скасування обов'язкової державної реєстрації таких договорів - з 1 січня 2013 року. За таких обставин, підписаний, але не зареєстрований до 2013 року договір оренди землі набув чинності з 1 січня 2013 року, а речові права за таким договором можуть бути зареєстровані без переукладання такого договору. На законодавчому рівні не встановлено конкретний термін державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Отже, позивач мав право здійснити державну реєстрацію права користування земельної ділянки період з моменту укладення договору та до моменту закінчення його терміну. Таким чином, між ОСОБА_5 та ТОВ «ТД «Україна» виникли цивільно-правові відносини з моменту укладання договору оренди землі від 10.12.2012 року і діють станом на сьогоднішній день і тому посилання суду першої інстанції, що цивільно-правові відносини щодо оренди земельної ділянки розміром 2,65 га між ТОВ «ТД «Україна» припинились у зв'язку з укладанням нового договору оренди з ФГ «Таїсія» та реєстрація 07.05.2015 року права оренди вказаної земельної ділянки за останнім є незаконним. На підставі чого, ТОВ «ТД «Україна» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляцію представник ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» - Гончаров М.В. посилаючись на необґрунтованість доводів ТОВ «ТД «Україна» просив про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

Учасники процесу до суду не з'явилися.

Від представника ТОВ «ТД «Україна» надійшло клопотання, в якому він просив розгляд справи відкласти у зв'язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Колегія суддів не вважає поважною причину відсутності представника апелянта у судовому засідання, оскільки ТОВ «ТД «Україна» є юридичною особою і тому мало можливість направити до апеляційного суду іншого представника.

Від ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу за її відсутністю. Доводи апеляційної скарги не визнає.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ТОВ «ТД «Україна» задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер НОМЕР_1, виданого 25.11.2009 року відділом Держкомзему у Горностаївському районі Херсонської області, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,65 га, кадастровий номер НОМЕР_2 яка розташована на території Каїрівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області.

10.12.2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «ТД «Україна» укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_5 передала належну їй вищевказану земельну ділянку розміром 5,96 га. в оренду. Вказаний договір підписаний сторонами, містить умови щодо об'єкта оренди, строку дії, договору, орендної плати, державна реєстрація не проводилась.

Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки натурі від 10.12.2012 року ОСОБА_7 передала земельну ділянку загальним розміром 5,96 га. до складу яких входить земельна ділянка площею 2,65 га. кадастровий № НОМЕР_2 ТОВ «ТД «Україна».

З довідки ТОВ «ТД «Україна» від 11.06.2015 року встановлено, що за користування земельною ділянкою, належній ОСОБА_5 за 2012-2014 роки виплачена орендна плата.

Також судом встановлено, що 07.05.2015 року між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,65 га. кадастровий номер НОМЕР_2. Вказаний договір не містить дати, однак із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підставою реєстрації іншого речового права (права оренди) за ФГ «Таїсія» є договір оренди від 07.05.2015 року. На підставі даних договорів 07.05.2015 року за ФГ «Таїсія» зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №9588938.

Згідно до вимог ст.90 ЗК Україна власник земельної ділянки має право передавати земельну ділянку в оренду.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами першою та п'ятою ст.6 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За змістом ст.18,20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній станом на 10.12.2012 року) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умовами, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються лише після відповідної державної реєстрації.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-162цс13 від 19.02.2014 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

Статтею 17 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній станом на 10.12.2012 року) визначено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями ст. 2 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою ст.4 Закону встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема й право оренди земельної ділянки.

Згідно із п.5 договору оренди землі від 10.12.2012 року, який підписаний ОСОБА_5 та ТОВ «ТД «Україна» договір укладено на 5 років з моменту його держаної реєстрації. Тобто самі сторони обумовили початок дії договору моментом його держаної реєстрації. Передача земельної ділянки також обумовлена фактом державної реєстрації (п.19 договору). Пунктом 45 договору також передбачено, що договір набирає чинності з часу його державної реєстрації.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки укладений 10.12.2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «ТД «Україна» не був зареєстрований у встановленому законом порядку, і тому позивач, у відповідності до приписів ЗУ «Про оренду землі» та ст.125 ЗК України не набув прав та обов'язків по оренді земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди від 07.05.2015 року укладений між ОСОБА_5 та ФГ «Таїсія» було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому підстав для визнання такого договору недійсним відсутні.

Посилання апелянта на автоматичне набуття чинності договором від 10.12.2012 року зв'язку із внесенням змін до законодавства, які набули чинності з 01.01.2013 року, колегія відхиляє, оскільки за загальним правилом правовідносини сторін договору регулюються законодавством, яке діяло на час його укладення.

Інші доводи апелянта, які стосуються доведення чинності договору оренди від 10.12.2012 року також до уваги не приймаються через те, що відсутність державної реєстрації вказаного договору, яка була обумовлена як законом так і самим договором означає його нечинність тобто відсутність юридичних наслідків його укладення.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» відхилити, а рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 11.01.2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

І.А.Капітан