Справа № 466/3853/16 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5929/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 01 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третьої особи СТ «Домінанта» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано доказів відмови у виплаті франшизи, не врахуваши , що відповідно до п.2.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком за будь-яких умов згідно з умовами Договору та розраховується у відсотках від страхової суми або визначається в грошовому еквіваленті, а відтак позивач не міг надати таких доказів, оскільки така не відкшкодовується страховиком в силу закону і договору страхування. Стверджує, що відповідно до правової позиції висловленої у Постанові ВСУ від 20.01.2016 року у справі №6-280/15 потерпіла особа має право здійснити належне право вимоги на власний розсуд, шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність із вимогою про виплату страхового відшкодування або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав. Враховуючи наведене, потерпіла особа може пред»явити вимогу виключно до особи, яка завдала шкоду, без попереднього звернення до страховика , у якого особа, яка завдала шкоду застрахувала свою цивільну відповідальність. Тому суду і не надано жодних доказів відмови у виплаті франшизи страховиком, так як позивач не звертався з такою вимогою до страховика, оскільки обрав інший спосіб захисту своїх прав. Судом першої інстнції не враховано позицію ВСУ та не наведено жодних мотивів з яких така не врахована, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 1335,57 грн. та судові витрати.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 22.01.2016 року на вул.Чехова у м.Львові сталася ДТП внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля марки Тойота д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 із автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.02.2016 року ОСОБА_3 визнаний виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З метою ремонту автомобіля НОМЕР_1, позивачка ОСОБА_2 звернулася до ФОП ОСОБА_6 та згідно акту виконаних робіт від 25.03.2016 року розмір майнової шкоди, завданий автомобілю становив 3031,20 грн.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014034/4600/0000053 від 04.01.2016 року ( а.с.21-27) страховиком частково, за винятком розміру франшизи, що відповідає пункту 1.2.2 Договору було відшкодовано ФОП ОСОБА_6 ремонт автомобіля. Різницю суми 1335,57 грн., тобто розмір франшизи, позивачка ОСОБА_4 оплатила своїми коштами, що підтверджується товарним чеком № 25.03.01. від 25.03.2016 року (а.с.6).

Той факт, що внаслідок ДТП було пошкоджено задній бампер автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 зазначено у схемі місця ДТП від 22.01.2016 року складеній інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №3 УПП у м. Львові, лейтенантом поліції ОСОБА_7 та долучених до матеріалів адміністративної справи поясненнях. Зазначене не заперечується відповідачем по справі ОСОБА_3.

Відповідно до п.2.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014034/4600/0000053 франшиза ( безумовна)- це частина збитків, що не відшкодовується Страховиком за будь-яких умов згідно з умовами Договору та розраховується у відсотках від страхової суми або визначається в грошовому еквіваленті.

Відповідно до ч.18 статті 9 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про страхування» від 04.10.2001 франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_8 не надано суду доказів , які б підтверджували причинний зв»язок між ДТП, що сталася 22.01.2016 року, тобто настання страхового випадку, виплатою страхового відшкодування та відмовою СК «Уніка» від виплати франшизи по даному страховому випадку.

Із мотивами відмови у задоволенні позову за недоведеністю, колегія суддів не погоджується.

До матеріалів справи позивачкою ОСОБА_8 долучено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014034/4600/0000053 від 04.01.2016 року ( а.с.21-27). У пункті 1.2.1. Договору зазначені випадки на які поширюється франшиза та серед інших вказано ДТП.

Про те, що 22.01.2016 року мало місце ДТП у м.Львові вул.Чехова внаслідок зіткнення автомобіля Тойота під керуванням відповідача по справі ОСОБА_3 та автомобіля Шевролет авто 1,5 S підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.01.2016 року, схемою місця ДТП від 22.01.2016 року, постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП.

Позивачкою ОСОБА_8 додано до матеріалів справи товарний чек № 25/03/01 від 25.03.2016 року на франшизу, що в сумі становить 1335,57 грн.

Суду апеляційної інстанції додано страховий акт № 00185379 від 18.02.2016 року, де зазначено, що вартість матеріальних збитків із врахуванням зносу становить 3 031,20 грн.. сума франшизи 1 335,57 грн. У названому акті СК «Уніка» зазначено, що на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок.

Згідно платіжного доручення № 005952 від 22 лютого 2016 року ПрАТ СК «Уніка» перерахувала СПД ОСОБА_6 1695,63 грн. страхового відшкодування за ремонт автомашини Шевроле д.н.з. НОМЕР_1 згідно договору № 014034/4600/ 0000053 від 04.01.2016 року з ОСОБА_4.

Із зазначених вище документів по справі № 001853379 СК «Уніка» по пошкодженому автомобілю «Шевролет авто 1.5 S» реєстраційний номер НОМЕР_1, наданих позивачу 30.08.2016 року вбачається причинний зв»язок між ДТП 22.01.2016 року ( страховий випадок), виплатою страхового відшкодування та невиплатою франшизи по даному страховому випадку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із рішення суду першої інстанції та пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що автомобіль відповідача був застрахований СК «Домінанта».

Відповідно до правової позиції ВСУ від 20.01.2016 року у справі № 6-2808 цс/15 потерпілій особі належить право здійснити належне право вимоги на власний розсуд шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди або шляхом звернення до страховика у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Відповідно до статті 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Із врахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Щодо вимог позивачки ОСОБА_4 про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 923,46 грн., зазначене не підтверджується платіжною відомістю про перерахунок грошей.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як суд ухвалює рішення в користь позивачки ОСОБА_4, то відповідно до вимог статті 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути суму судового збору сплачену останньою як при подачі позову в суд так і за подачу апеляційної скарги, що становить 1157 грн.52 коп.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 01 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1335, 57 грн. завданої шкоди та 1 157,52 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин