Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/99/16-ц

№пр. 2/384/39/2016

03 березня 2016 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Сорокіної О.О.

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20 вересня 2012 року вона зареєстрували шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 20 вересня 2012 року зареєстрували шлюб у Дорожинській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 20 вересня 2012 року Дорожинською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 18 жовтня 2012 року Вівсяниківською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 08 вересня 2014 року виконавчим комітетом Вівсяниківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.5-6).

Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Вівсяниківською сільською радою Кіровоградської області 24 лютого 2016 року за №79, діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають разом з позивачем в АДРЕСА_1 (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з матір'ю, а тому відповідач зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, будь-які дані про те, що відповідач отримує інші матеріальні статки у матеріалах справи відсутні. А тому, враховуючи визнання відповідачем його обов"язку щодо утримання дітей, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на їх утримання в розімірі по 500 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно аліменти в розмірі по 500 (п"ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину, починаючи з 24 лютого 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Дорожинка Вільшанського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сорокіна