Справа №766/9638/16-ц
Пров. №2/766/4693/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.11.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлої матері. За життя померлою було придбано кооперативну квартиру, за яку нею повністю сплачено пайові внески. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала і у вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлої 11.03.2001 року ОСОБА_2, тобто є спадкоємцем першої черги.

За життя ОСОБА_2 отримала кооперативну квартиру АДРЕСА_1 та була членом Житлово-будівельного кооперативу «Весна».

Згідно довідки ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 07.06.2016 року пайові внески на вказану квартиру були повністю сплачені ще в квітні 1986 року і заборгованості не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї стаття спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Статтею 1275 ЦК України визначено правові наслідки відмови від прийняття спадщини, зокрема, в частині 2 зазначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до чинного на момент існування правовідносин Закону України «Про власність» (ст. 15) член житлового-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно.

Згідно вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року судам розяснено, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Таким чином, згідно вимог законодавства, діючого на момент існування спірних правовідносин, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. При цьому суд вважає, що належними та доспутими доказами було доведено те, що позивач, прийнявши спадщину після своєї матері, позбавлений можливості належним чином оформити своє право власності на спадкове майно.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про власність», ст.ст. 384, 1218, 1223, 1268, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158, 169, 174, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої 11.03.2001 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_3