ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1359/15-ц
Провадження № 2/483/16/2016
У Х В А Л А

25 лютого 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Басової Н.Г.,

представника відповідачки ОСОБА_1,

розглядаючи цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

20 липня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 12410 грн 98 коп..

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 01 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір, за умовами якого позивач надав відповідачці кредитну картку. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, з якими банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах розрахованого банком ліміту клієнту по даному сервісу. Підписання чека, роздрукованого в РОS-терміналі на підключення до сервісу «Оплата частинами» є акцептом умов використання сервісу «Оплата частинами». Комісія за оплату товарів через сервіс «Оплата частинами» стягується відповідно до тарифів, що діють у банку на момент здійснення платежу. 19 серпня 2013 року ОСОБА_2 сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТСП «ЮГПРОМІНВЕСТ» уклала кредитний договір №9410, згідно якого отримала кредит у розмірі 9997 грн 20 коп. та сплатою комісії у розмірі за сервіс 51,75%, комісії екваєрської 1,60% та комісії загальної 2,16%.

В судове засідання представник позивача не зявився, у звязку із чим 25 грудня 2015 року представником відповідачки було заявлено клопотання про направлення запиту до ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання належним чином завіреної довідки про рух коштів по кредитному договору №9410 від 19 серпня 2013 року та оригіналу зазначеного договору для огляду в судовому засіданні. Так, представник відповідачки пояснив, що ОСОБА_2 мала у ПАТ КБ «ПриватБанк» зарплатний проект і з її зарплатної картки №053080 здійснювалося автоматичне списання коштів на погашення заборгованості за кредитом. Вказані обставини підтверджуються довідкою про рух коштів по картрахунку. Разом із тим, відповідачці не надано довідку про те, яку саме суму коштів було списано з її зарплатної картки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №9410 та на якій підставі.

Ухвалою суду від 25 грудня 2015 року клопотання представника відповідачки було задоволено, у звязку із чим суд двічі направляв запит до ПАТ КБ «ПриватБанк».

30 грудня 2015 року та 01 лютого 2016 року позивач отримав запити суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, проте відповідь на адресу суду не надав, свого представника в судове засідання не направив.

25 лютого 2016 року представник заявив клопотання про витребування доказів ухвалою суду та визнання явки представника банку обовязковою.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з такого.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши оспорюваний договір, суд дійшов висновку, що заява про витребування доказів підлягає задоволенню, оскільки відсутність цих доказів перешкоджає зясуванню обставин справи, покладених в основу обґрунтування позову.

Задовольняючи клопотання про визнання обовязковою явки представника банка, суд користується правом, забезпеченим п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України.

Так, суд відкладає розгляд справи, якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Оскільки позивач свого представника в суд жодного разу не направив, докази на запит суду не надав, з огляду на необхідність зясування обставин справи, зокрема щодо автоматичного списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 на погашення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність визнання явки представника банку обовязковою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 169, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати в публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса місцезнаходження: 54030, м. Миколаїв, вул. Мостобудівників, 17/12) докази:

-оригінал договору №9410 від 19 серпня 2013 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2;

-довідку про рух коштів по кредитному договору №9410 від 19 серпня 2013 року;

-довідку про рух коштів по картрахунку №053080 (власник ОСОБА_2 зарплатна картка);

-довідку про суму коштів, автоматично списаних з картрахунку №053080 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №9410 від 19 серпня 2013 року.

Визнати явку представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання обовязковою.

Відкласти розгляд справи до 10 години 30 хвилин 30 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: