Справа № 135/774/16-ц
Провадження у справі № 2/135/97/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 як законного представника, що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Відділу державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького МУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Друга тростянецька державна нотаріальна контора про зняття арешту з частини квартири та визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що відповідно до рішення №429 від 08.12.1997 виконавчого комітету ОСОБА_4 ради народних депутатів її мати ОСОБА_5, батько ОСОБА_6, брат ОСОБА_7 та вона взяли участь у приватизації квартири АДРЕСА_1 в рівних частках і стали співвласниками даної квартири згідно свідоцтва № 3469 від 05 січня 1998 року про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом ОСОБА_4 ради народних депутатів.

13.05.2015 її мати подарувала належну їй 1/4 частину вищевказаної квартири. Тому вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1: 1/4 частини - на підставі свідоцтва № 3469 від 05 січня 1998 року про право власності на житло, видане виконавчим комітетом ОСОБА_4 ради народних депутатів, та 1/4 частини - на підставі договору дарування від 13.05.2015, посвідченого державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори, реєстр. №485.

01.03.2007 постановою державного виконавця ДВС у м. Ладижин про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, що належала братові ОСОБА_7

15.09.2011 помер батько ОСОБА_6 1/4 частини квартири АДРЕСА_2, що належала йому, успадкував брат ОСОБА_7 і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.11.2012, реєстр. № 297. Але цю успадковану частку брат не зареєстрував відповідно до законодавства.

02.06.2015брат ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після його смерті стали: мати ОСОБА_5, яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті сина, на користь позивача та дочка ОСОБА_8, яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька; дочка ОСОБА_3, яка є неповнолітньою, і відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька.

Оскільки дочка ОСОБА_8 відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька, то відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України частка у спадщині, яку вона мала прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги, і розподіляється між ними порівну. Тому спадщина ОСОБА_7 у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 переходить до неї та до дочки ОСОБА_3 і розподіляється порівну, тобто по 1/4 частині вищевказаної квартири.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину вищевказаної квартири після смерті брата ОСОБА_9, але нотаріус постановою від 01.02.2016 відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії, мотивуючи тим, що відсутня реєстрація свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2012, зареєстрованого в реєстрі № 297, на 1/4 частину вищевказаної квартири, а також у зв'язку з накладеним на дане майно арештом на підставі постанови від 01.03.2007.

03.12.2015 вона звернулась до Відділу ДВС по м. Ладижину Тростянецького МУЮ з заявою зняти арешт на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2, що належала померлому боржникові ОСОБА_7 Проте, отримала лист № 34 від 25.01.2016 ВДВС по місту Ладижину Тростянецького МУЮ, в якому зазначено, що виконавче провадження по боржнику ОСОБА_7 відсутнє і для вирішення питання рекомендовано звернутись до суду.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, який було накладено на підставі постанови від 01.03.2007 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем Бодачевським Р.В. ДВС у місті Ладижин Вінницької області та визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 02 червня 2015 року в місті Ладижин Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала лише в частині визнання за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 В частині зняття арешту та заборони відчуження з ? частину квартири АДРЕСА_3 відмовилася від позову, у звязку з тим, що відповідачем відділом державної виконавчої служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції добровільно знято арешт та заборону відчуження з ? частини квартири АДРЕСА_3, тому відсутній предмет спору (а.с. 108).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю (а.с.45)

Третя особа Друга тростянецька державна нотаріальна контора Вінницької області також в судове засідання не направила свого представника, однак подала заяву про розгляд справи за відсутності представника(а.с.31).

Представник відповідача ОСОБА_4 міського відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи розписка про отримання повістки, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив (а.с.107).

Ухвалою суду від 13.10.2016 провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо зняття арешту та заборони відчуження з ? частину квартири АДРЕСА_3 закрито у звязку із відмовою позивача від позову в цій частині позовних вимог.

Суд, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та норми законодавства, які їх регулюють, дійшов до висновку про таке.

Відповідно до рішення №429 від 08.12.1997 виконавчого комітету ОСОБА_4 ради народних депутатів її мати ОСОБА_5, батько ОСОБА_6, брат ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 взяли участь у приватизації квартири АДРЕСА_1 в рівних частках і стали співвласниками даної квартири згідно свідоцтва № 3469 від 05 січня 1998 року про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом ОСОБА_4 ради народних депутатів (а.с.7)

13.05.2015 мати позивача ОСОБА_5 подарувала останній належну їй 1/4 частину спірної квартири, що стверджується договором дарування від 13.05.2015, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори, реєстр. №485 (а.с.9)

15 вересня 2011 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-АМ №204721, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну йому ? частину спірного нерухомого майна, яку успадкував його син ОСОБА_7 шляхом звернення до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.11.2012, № 297 (а.с.14) Проте, цю успадковану частку нерухомого майна ОСОБА_7 не зареєстрував відповідно до законодавства, оскільки помер 02.06.2015, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-АМ №318178, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області(а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після його смерті є ОСОБА_5, яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1Р.(а.с.61) та ОСОБА_8, яка також подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 (а.с.62); дочка ОСОБА_3, яка є неповнолітньою, і відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_7

Оскільки дочка ОСОБА_8 відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька, то відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України частка у спадщині, яку вона мала прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги, і розподіляється між ними порівну. Тому спадщина ОСОБА_7 у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 перейшла до позивача по справі та до дочки ОСОБА_3 і розподілилася порівну, тобто по 1/4 частині вищевказаної квартири.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, а саме 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією спадкової справи. Проте, нотаріус постановою від 01.02.2016 відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії, мотивуючи тим, що відсутня реєстрація свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2012, зареєстрованого в реєстрі № 297, на 1/4 частину вищевказаної квартири, а також у зв'язку з накладеним на дане майно арештом на підставі постанови від 01.03.2007 (а.с.20)

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України.

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 174, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 02 червня 2015 року в місті Ладижин Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: