22-ц/775/38/2016(м)
241/1532/15-ц

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Сороки Г.П., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання у зв`язку з доглядом за дитиною. В обґрунтування позову зазначала про те, що з 2011 року з відповідачем знаходиться у юридичному шлюбі. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з народженням дитини та необхідністю догляду за нею, вона знаходиться у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку і одночасно продовжує вчитися у медичному університеті. Відповідач не надає матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на її утримання як дружини , яка доглядає за малолітньою дитиною . На підставі наведеного, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на своє утримання у зв`язку з доглядом за дитиною у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї працездатної особи.

Рішенням суду позовні вимоги були задоволені частково . Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 липня 2015 року і до її повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на отримання ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13 липня 2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн на користь держави.

На зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини з ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у частині позоних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на незадовільне матеріальне становище ,вказував, що у нього єдиним джерелом існування є грошове забезпечення його як військослужбовця. За місцем служби його не забезпечено житлом, тому він використовує кошти і на оренду житла, а тому у випадку сплати аліментів ще і на дружину він не зможе прохарчуватись та сплатити оренду за житло. Судом не були враховані доходи позивача , яка працює у лікарні у м. Маріуполі і таким чином залишає дитину недоглядаючи її.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

Позивач та її представник ОСОБА_4 просили рішення суду залишити без зміни та відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає відхиленню ,рішення суду- залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом . Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повного і всебічно з`ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду відповідає.

Розглядаючи справу, суд вірно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив обставини справи, надані докази ,яким дав належну правову оцінку, правильно застосував матеріальний закон та вірно вирішив спір.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено ,що сторони перебувають в юридичному шлюбові з 5 серпня 2011 року. Від сумісного життя ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . Батьком дитини в актовому запису про народження дитини зазначений ОСОБА_1 ( а.с. 4 т. 1 ).

Між сторонами припинені шлюбні відносини, однак батько дитини у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за дитиною .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що відповідач працює військослужбовцем , має грошове забезпечення . Згідно довідки виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 05 серпня 2015 року відповідач з січня по липень 2015 року отримав 40802 грн.62 коп, , відповідно до цього його щомісячний дохід становить суму 5828 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів відповідно до положень ст. 182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність у дитини коштів для існування ,суд першої інстанції стягнув на утримання дитини з відповідача аліменти у розмірі ? частини розміру доходів відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з положенням частини другої цієї статті право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умов, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно довідки комунального закладу Маріупольське територіальне медичне об`єднання « Здоров`я дитини та жінки» виданої 1жовтня 2015 року за № 05/965 позивач працює лікарем-інтерном,однак заробітна плата її не нараховується

Згідно довідки Камишеватської сільської ради за місцем її проживання у с. Демяновка Першотравневого району Донецької області позивач не має земельної ділянки ані для обслуговування будинку, ані для ведення підсобного господарства, ані для зайняття насадженням огородніх культур , ані для сінокосу .(а.с.35 т.1).

В матеріалах справи відсутні докази щодо будь-яких доходів у позивача.

Враховуючі вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,що позивач здійснює догляд за дитиною , а тому потребує матеріальної допомоги і таку

допомогу - аліменти у розмірі ? частини заробітку на утримання позивача відповідач зможе надавати до виповнення дитиною трьох років.

Не можна погодитись з доводами апелянта про те, що відповідач матеріально не спроможний утримувати дружину ,оскільки зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини доходу та витрачає значні кошти на оренду житла.

Як вбачається із наданої позивачем довідки за місцем служби відповідача йому з лютого 2015 року по грудень 2015 року була нарахована компенсація за оренду житла у сумі 20817 грн., що спростовує доводи його апеляційної скарги про те, що відповідач не зможе сплачувати аліменти на утримання дружини у зв`язку з витратами на оренду житла.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те,що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною віку трьох років .

Доводи апелянта про те, що позивач працює та отримує доходи відповідними доказами не підтверджені.

Із пояснень позивача вбачається , що зранку коли вона виконує обов`язки лікаря інтерна дитина знаходиться під наглядом няні до обіду, потім вона особисто доглядає дитину, а тому доводи апелянта про те, що позивач не здійснює догляд за дитиною та не має права на отримання аліментів є непереконливими .

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.. Підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності з положеннями ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, 307 , 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Л.М.Бугрим

Судді: Г.П.Сорока

Т.І.Биліна