справа № 156/729/16-ц
Номер провадження: 2/156/307/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року смт Іваничі

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок у порядку спадкування, мотивуючи тим, що станом на 1991 рік господарство батька позивача ОСОБА_2 було робітничим двором. Проживало троє членів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03.08.2005 року батько позивача ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно заповіту все своє майно спадкодавець заповів своєму сину та позивачу по справі ОСОБА_1 09.06.2007 року померла мати позивача ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки при житті спадкодавець заповіту не склала. Позивач прийняв спадщину після смерті батьків, так як на момент їхньої смерті проживав з ними за однією адресою, і вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином ОСОБА_1 став належати весь житловий будинок № 20 (двадцять), що знаходиться по вул. Перемоги в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області. З метою отримати права власності на спадковий будинок, позивачем було виготовлено технічну документацію. Однак, нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ про право власності на спадковий будинок. У звязку із вищенаведеним, позивач змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити повністю.

Від представника Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області також надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. У звязку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 1991 рік господарство, головою якого був ОСОБА_2, було робітничим двором, що підтверджується витягом з господарської книги (а.с.3). 03.08.2005 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 011213 (а.с. 8). За життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений 24.10.2002 року секретарем Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області за № 110, згідно якого все своє майно заповів сину і позивачу по справі - ОСОБА_1 (а.с. 10). 09.06.2007 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 045212 (а.с. 9). За життя спадкодавець заповіту не склала, тому спадщина відкрилася за законом. Позивач прийняв спадщину після смерті і батька і матері, так як проживав на момент їхньої смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 352/01.14 від 22.09.2016 року (а.с.12). Інших осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 229/2006 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 36-41).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивач набув право власності на житловий будинок, фактично вступивши у володіння спадковим майном, тому, позов слід задовольнити і визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на житловий будинок № 20 (двадцять) по вул. Перемоги в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області.

Керуючись ст. ст. 392, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 20 (двадцять) по вул. Перемоги в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров