Справа № 639/6334/16-ц
Провадження № 2-о/639/116/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті особи,

встановив:

18 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, посилаючись на те, що 17.07.2016 року в м. Луганську від серцевої недостатності помер її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.07.2016 р. Жовтневим відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки ОСОБА_1 видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 1141.

Однак, пізніше заявниці стало відомо, що вказане свідоцтво про смерть батька не є дійсним на території України та дані про смерть батька громадянина України не внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заявниця вказує, що 10.08.2016 р. звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову про проведення державної реєстрації смерті батька, однак отримала відмову, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України.

У звязку з вищевикладеним заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській областів судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без присутності представника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській областіта зазначив, що не має заперечень щодо встановлення судом факту смерті фізичної особи.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЕД № 387174, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

21.12.1991 р. ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, про що 21.12.1991 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 2086, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_5. Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано Камянобрідським відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 17 від 27.01.1998 р. (а.с. 17).

07.11.2003 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Кам'янобрідського районного управління юстиції м. Луганська 07.11.2003 р. зроблено актовий запис № 171, та після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 127081 (а.с. 17а).

17.07.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер у м. Луганськ від хронічної серцевої недостатності, дифузний кардіосклероз і факт його смерті відображено в наданому заявником медичному свідоцтві про смерть № 191 форми № 106/У, виданого 18.07.2016 року Державним закладом Луганською міською поліклінікою № 9 ЛНР (а.с. 14).

Ці обставини щодо смерті та поховання ОСОБА_2 підтверджуються фототаблицею про місце поховання з зазначенням прізвища, імя та по-батькові ОСОБА_2, з зазначенням на могилі дати його народження та дати смерті, які повністю відповідають документам, що посвідчують його особу (а.с. 6, 7). Тобто, відомості про смерть ОСОБА_2 в м. Луганськ Луганської області, викладені у лікарському свідоцтві про смерть № 191 форми № 106/У від 18.07.2016 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Луганськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10.08.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 18).

Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що лікарське свідоцтво про смерть № 191 форми № 106/У від 18.07.2016 року, яке видане Державним закладом Луганською міською поліклінікою № 9 ЛНР про смерть ОСОБА_2, який помер 17.07.2016 року в м. Луганськ Луганської області на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків.

Але факт смерті ОСОБА_2 саме 17.07.2016 року в м. Луганськ Луганської області, та його поховання там же, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її батька ОСОБА_2, померлого 17.07.2016 року у м. Луганськ Луганської області.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 235, 256, 257-1, 258, 259 ЦПК України, п. 1, 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, чоловічої статі, визнавши датою його смерті 17.07.2016 року та місцем смерті - Україна, Луганська область, місто Луганськ, причина смерті «хронічна серцева недостатність».

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя С.М. Гаврилюк