Справа № 2/593/92/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Підвисоцької сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її бабці ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді будинковолодіння, що в АДРЕСА_1, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність її покійній бабці вищезазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, просить їх задоволити.

Представник Підвисоцької сільської ради Бережанського району у судове засідання не з`явився, представив суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає, а тому не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, взявши до уваги письмову заяву відповідача та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки бабця позивачкиОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме цивільним Кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що бабця позивачки ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_1, і була власником зазначеного будинковолодіння.

Цей факт підтверджується показами представника позивачки та оглянутими у судовому засіданні довідкою за № 460, виданою 30 листопада 2015 року Підвисоцькою сільською радою Бережанського району Тернопільської області у якій вказано, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Демня Бережанського району Тернопільської області належить голові колгоспного двору ОСОБА_3; інформаційною довідкою за № 188 про технічний стан нерухомого майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 та технічним паспортом на садибний житловий будинок, які були видані 18 листопада 2015 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи за № 44 .

Із свідоцтва про смерть видно, що бабця позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та належних йому господарських будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що 20 січня 1994 року бабця позивачки ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла внучці - позивачці ОСОБА_2. Даний факт підтверджується оглянутим та долученим до матеріалів справи заповітом.

В зв`язку з тим, що бабця позивачки на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та склала заповіт, то саме позивачка є єдиним її спадкоємцем.

Із пояснень представника позивачки видно, що позивачка після смерті бабці вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документа про належність бабці будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе, а так як вона прийняла спадщину, то з тих підстав просить її позов задоволити.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно заповіту є спадкоємцем належного її бабці майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, не мала можливості переоформити його на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадщину, що залишилася після смерті її бабці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 174, 213- 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її бабці ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у вигляді :

- житлового будинку із належними йому господарськими будівлями, що розміщені в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.