Справа № 450/810/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/841/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і її представника адвоката ОСОБА_4; відповідачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, у якому просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні спільним майном будинком № 4 по вул. Шухевича у с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області (в подальшому „спірний будинок), надавши доступ до виходу на горище, що знаходиться в приміщенні 2-1 згідно технічного паспорту на спірний будинок.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що ОСОБА_3 є власником 3/5 часток спірного будинку, а ОСОБА_5 - власником 2/5 часток цього будинку.

В процесі експлуатації будинку виникла необхідність у ремонті його даху, однак вихід на горище, з якого можна здійснити ремонт даху, знаходиться в приміщені 2-1 до якого ОСОБА_5 доступу не надає.

Крім того, ОСОБА_5 не надає доступу до приміщень 2-3, 2-2, змонтувавши перегородку між приміщеннями 1-1 та 2-1 та замкнувши зовнішні вхідні двері в приміщенні 2-1, що порушує майнові права ОСОБА_3, як співвласника спірного будинку (а.с. 2-3).

Відповідачка ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд: 1) залишити за нею, як добросовісним набувачем нерухомого майна, право власності на будинковолодіння і земельні ділянки № 1 і № 2 по вул. Шухевича № 4 в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, які на даний час є у її власності; 2) визнати за нею право власності на 3/5 частки будинковолодіння і на 3/5 частки із земельної ділянки, які є на даний час у її користуванні; 3) визнати недійсною реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 3/5 частини будинковолодіння по вул. Шухевича № 4 в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області. Також просила судові витрати покласти на ОСОБА_3 та стягнути з останньої в її користь „моральну, матеріальну і майнову шкоду у розмірі 1 000 000 грн..

Позовні вимоги за зустрічним позовом обгрунтовувалися тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2008 року ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_6 2/5 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Також нею було придбано земельні ділянки №1 площею 0,0116 га та № 2 площею 0,0338 га., цільове призначення (використання) яких - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_7 також покликалася на те, що згідно виписки з рішення Пустомитівського районного суду від 13 листопада 2000 року (справа № 2-801/2000 р.) будинковолодіння та присадибна земельна ділянка по вул. Шухевича № 4 в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області були розподілені між двома власниками: ОСОБА_6 та ОСОБА_3, відповідно по 2/5 і 3/5 частки. Ще до придбання 2/5 частин житлового будинку вона повідомляла ОСОБА_3 про те, що проводитиме добудову, як до житлового будинку, так і до літньої кухні, на що остання була згідна.

Також ОСОБА_5 вказувала, що вона (враховуючи вищенаведені обставини) неодноразово зверталась до ОСОБА_3 (яка раніше зареєструвала 3/5 частки житлового будинку за собою) щодо реальних розрахунків часток і виділення в натурі конкретних приміщень, однак остання відмовлялась від проведення реальних розрахунків часток, намагаючись заволодіти спірним приміщенням 2-1 площею 6,0 кв.м., тобто - половиною кухні 1-1 площею 12,20 кв.м, яка була розділена ще до придбання нею у ОСОБА_6 2/5 часток житлового будинку.

ОСОБА_5 також вказувала, що внаслідок введення відповідачкою ОСОБА_3 своєї свекрухи ОСОБА_6 в оману, в результаті поділу за рішенням суду житлового будинку між сторонами, ОСОБА_6 належали приміщення, які зараз займає ОСОБА_3, та половина кухні 1-1 площею 12,20 кв.м, яку зараз займає вона, і (таким чином) її частка у спірному будинковолодінні повинна становити 3/5 частин.

Також ОСОБА_5 зазначала, що станом на 2010 рік вона затратила на придбання нерухомого майна та проведення комунікацій до житлового будинку 213 318 грн. (на придбання 2/5 частин житлового будинку - 59 809 грн.; на придбання земельної ділянки № 1 площею 0,0116 га - 34 784 грн.; на придбання земельної ділянки № 2 площею 0,0338 га - 101 354 грн.; на проведення електроенергії - 4 189 грн.; на проведення газу та встановлення опалення - 13 182 грн.), що давно перевищило повну вартість житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, яка становила 149 522 грн., однак в підсумку вона позбавлена можливості будівництва на придбаних нею земельних ділянках, а тому просить суд її позовні вимоги за зустрічним позовом задоволити повністю (а.с. 28-34, 48-55).

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні спільним майном будинком № 4 по вул. Шухевича у с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, надавши доступ до виходу на горище, що знаходиться в приміщенні 2-1 згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Шухевича у с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с. 76-80).

Дане рішення оскаржила ОСОБА_5

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити (її) позовні вимоги за зустрічним позовом до ОСОБА_3, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 87-105).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони ОСОБА_3 і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 2 ст. 295 ЦПК України - що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, апеляційна скарга ОСОБА_5 фактично повторює доводи її позовної заяви, яким судом першої інстанції дано грунтовну оцінку, і у ній не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необгрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини судом встановлені неповно або неправильно; які саме нові обставини слід встановити або докази дослідити тощо).

Крім цього, в апеляційній скарзі не наведено жодної норми матеріального чи процесуального права, які ніби-то порушив суд при ухваленні оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що спір між сторонами з приводу користування належним їм на праві власності спірним будинком триває тривалий час.

Зокрема, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 лютого 2013 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 та скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2012 року і ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог, які також були повязаними зі спором між згаданими співвласниками спірного будинку з приводу користування ним.

В ході апеляційного розгляду вище згаданої справи судом було встановлено, що співвласниками спірного будинковолодіння є і залишаються сторони по справі: ОСОБА_3 3/5 його частин, а ОСОБА_5 2/5 його частин, але рішення про реальний поділ цього будинковолодіння відсутнє, що і є однією з основних причин конфліктів між ними, однак не позбавляє їх права ініціювати питання про його реальний поділ (а.с. 144-146).

В той же час, в ході апеляційного розгляду даної справи сторони спору визнали, що вони не скористалися своїм правом на ініціювання реального поділу спірного будинковолодіння.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити та залишити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: