Справа №636/253/15-ц
Провадження №2-п/636/21/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09.06.2015 року по справі за №636/253/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області по цивільній справі за №636/253/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

04.11.2016 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення по даній справі та його скасування.

Ухвалою судді від 07.11.2016 року дана справа прийнята до провадження.

Свою заяву про перегляд заочного рішення та його скасування заявник обґрунтовує тим, що 25.10.2016 року за даними порталу судова влада, йому стало відомо про те, що стосовно нього 09.06.2016 року було постановлене заочне рішення. Ні копій позовної заяви з доданими до неї документами, ні копії заочного рішення він не отримував, як і повідомлень про час та місце розгляду цивільної справи. З матеріалами справи заявник ознайомився лише 25.10.2016 року. ОСОБА_1 зазначає, що не з`являвся в судові засідання із-за того, що не отримував повідомлень суду. Позивач, зловживаючи процесуальними правами, надав суду адресу попереднього місця проживання відповідача, а тому судові повістки не надсилалися за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (м. Харків, вул. Кричевського, 39/163). Також заявник звертає увагу на те, що до суду з позовом звертається ПАТ КБ «Приватбанк», втім в рішенні суду позивачем зазначений ПАТ «Акцент-Банк». Також матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких суд прийшов до висновку щодо задоволення позову (кредитний договір, розрахунок суми заборгованості тощо), а тому, на думку заявника суд ухвалив оспорюване ним рішення без жодної правової підстави та без жодних доказів.

Зі змісту ст. 228 ЦПК України слідує, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

В заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено зокрема і обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, передбачено ст. 229 ЦПК України.

Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, випливає зі змісту ч. 1 ст. 231 цього кодексу.

Заявник ОСОБА_1 та представник ПАТ КБ «Приватбанк» надали суду заяви, в яких просили вирішити питання про перегляд заочного рішення за їх відсутності. ОСОБА_1 свою заяву підтримав, а представник банку проти неї категорично заперечував (а.с.76, 78).

При цьому представником ПАТ КБ «Приватбанк» до суду спрямовані заперечення проти заяви ОСОБА_1 відповідно до яких банк просить суд залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення посилаючись на те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло жодних заперечень. Також, на думку представника банку, відповідачем не надано суду будь-яких нових доказів (які не досліджувалися судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання відповідача на те, що рішення було винесене на користь ПАТ «Акцент-банк» є обґрунтованим, але в даному випадку має місце помилка, яка може бути усунена відповідно до вимог ст. 219 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22.01.2015 року до суду з позовом звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08.07.2012 року (а.с.1-3).

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (а.с7).

Згідно відповіді начальника Чугуївського РВ ГУДМС України в Харківській області від 31.01.2015 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою, зазначеною позивачем в позові смт. Малинівка, вул. Чкалова, 18, але 13.03.2014 року був знятий з реєстраційного обліку до м. Харкова (а.с.8).

Відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 03.02.2015 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу, для подачі позову за місцем знаходження відповідача (а.с.9).

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду подав на неї апеляційну скаргу та згідно ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.03.2015 року ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 03.02.2015 року була скасована, а справа направлена на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі. При цьому колегія зазначила, що згідно даних адресно-довідкової картотеки Чугуївського РВ ГУДМС в Харківській області ОСОБА_1 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а 13.03.2014 знятий з реєстраційного обліку до м. Харкова. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Таким чином, позивач правильно, відповідно до діючого законодавства звернувся саме до Чугуївського міського суду з даним позовом. (а.с.13-15, 30-31).

Зі змісту ст. 122 ЦПК України слідує, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

У відповідності зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою від 02.04.2015 року по вказаній справі Чугуївським міським судом було відкрите провадження та судове засідання було призначене на 28.04.2015 року (а.с.36).

Відповідачу, за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування, смт. Малинівка, вул. Чкалова, 18, була направлена повістка про виклик до суду (а.с.39).Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, направленого до суду, повістка про виклик до суду відповідача була повернута суду за закінченням терміну зберігання (а.с.45).

Згідно заяв представника позивача від 28.04.2015 року та віл 03.06.2015 року, останній просив викликати відповідача шляхом розміщення оголошення в пресі, судове засідання просив провести без нього, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.40, 49).

Відповідно до копії оголошення, рахунку на оплату за №1488 від 05.06.2015 року, наступний виклик відповідача в судове засідання на 09.06.2015 року відбувся через оголошення в пресі, в газеті «Слободський край» (а.с.50, 53-54).

Частина 3 ст. 231 ЦПК України передбачає, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, передбачено ч. 4 ст. 231 цього Кодексу.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судові засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази,

-2-

на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, передбачено ст. 232 ЦПК України. Таким чином, зі змісту вказаної статті слідує, що скасування заочного рішення можливе за наявності одночасно двох обставин:

-поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

-наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Посилання заявника на те, що позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, зазначив в позові адресу попереднього місця проживання заявника спростовується матеріалами справи, оскільки згідно дослідженої судом довідки начальника Чугуївського РВ ГУДМС України в Харківській області, станом на момент розгляду справи в суді, 31.10.2015 року, ОСОБА_1 знятий з реєстраційного обліку до м. Харкова 13.03.2014 року. Доказів того, що відповідач по справі довів до відома позивача про зміну місця реєстрації ним теж суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження того факту, що станом на момент розгляду справи в суді він офіційно зареєстрував місце свого проживання (перебування).

Таким чином аналіз вище приведених обставин та норм чинного законодавства дає підстави вважати, що порядок виклику відповідача при ухваленні заочного рішення судом порушено не було.

Посилання заявника на наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення суд не бере до уваги, оскільки для скасування заочного рішення необхідно одночасно дві обставини, передбачені ч. 1 ст. 232 ЦПК України, наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку не має. В той же час суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику положення ст.231 ч.4 ЦПК України, якщо у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом і в цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 224-233 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 09.06.2015 року по справі за №636/253/15-ц залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України він має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим кодексом. При цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуюча: