Cправа № 202/5514/16-ц
У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми борги за договором позики в розмірі 70 000 грн.

Ухвалою суду від 20 вересня 2016 року за заявою позивача були застосовані заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на належний відповідачу автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску (ідентифікаційний номер транспортного засобу КL1NF193E6K460496).

19 жовтня 2016 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати за ним право власності на автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску, (ідентифікаційний номер транспортного засобу КL1NF193E6K460496), посилаючись на те, що згідно з розпискою ОСОБА_2 останній отримав від нього в позику грошові кошти в сумі 70 000 грн. та зобов'язався в разі невиконання зобов'язання щодо повернення позики передати йому у власність вищевказаний транспортний засіб.

Одночасно з уточненою позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом передання йому на відповідальне зберігання автомобіля НОМЕР_1, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу КL1NF193E6K460496.

Заява обґрунтована тим, що відповідач до вирішення спору може продати спірний транспортний засіб по частинам.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Пунктом 7 частини 1 статті 152 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечений передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Отже, позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, а не на зберігання позивачу, та така передача можлива лише за необхідності забезпечення схоронності речі.

Разом з тим, припущення позивача, що відповідач до вирішення справи може здійснити відчуження належного йому автомобіля по частинам, нічим об'єктивно не підтверджені.

Суд враховує, що на сьогодні на спірний автомобіль накладено арешт, що само по собі є ефективним та достатнім способом забезпечення позову ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом передання належного відповідачу автомобіля на відповідальне зберігання позивачу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-154, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 шляхом передання належного відповідачу автомобіля йому на відповідальне зберігання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.Ю. Марченко