Дата документу 19.10.2016 Справа № 554/8780/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/8780/15-ц

Провадження № 2/554/2874/2015

Іменем України

19 жовтня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Козаренко М.А.

за участю

позивача- Мостової Н.М.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

віддповідача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_6 про скасування рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності на квартиру,-

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 у липні 2015 року звернулася з позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради та ОСОБА_6 в якому прохала: визнати недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 166 від 27.04.2011 року; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, САЕ/207560 від 04.07.2011 року виданого Виконавчим комітетом Полтавської міської ради відділом обліку розподілу та приватизації житла; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 01.08.2010 року померла ОСОБА_7, яка є її матір»ю. Покійна ОСОБА_7 за життя проживала в квартирі за адресою : АДРЕСА_3, яку не приватизувала, але за життя зверталася до органу приватизації житла з заявою на приватизацію вказаної квартири, але у зв»язку із невідповідністю займаних площ, які згідно інвентаризаційної справи закріплені були за нею, приватизацію було зупинено до внесення ОСОБА_7 відповідних змін. Виконавчий комітет Полтавської міської ради не беручи до уваги на те, що мати позивачки проживала все життя в вищезазначеній квартирі висловивши свою волю стосовно її приватизації, не з»ясувавши наявності спадкоємців, прийняв рішення про виділення квартири іншим особам, таким чином незаконно позбавивши її спадщини у вигляді квартири.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, прохала відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник віповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в позові повністю.

Судом встановлено, що 01.08.2010 року померла ОСОБА_7, яка є матір»ю позивачки ОСОБА_8. Покійна ОСОБА_7 за життя, проживала в квартирі за адресою : АДРЕСА_4, яка нею була не приватизована.

Після того, як протягом шестимісячного строку ніхто не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, Виконавчим комітетом Полтавської міської ради 04.07.2011 року, тобто через 11 місяців після смерті ОСОБА_7 , надано сім»ї ОСОБА_6 з двох, осіб ордер № 30 на жиле приміщення за адресою : АДРЕСА_5 на підставі рішення МВК від 27.04.2011 року № 166 та 04.07.2011 року видано ОСОБА_6 та ОСОБА_9 свідоцтво на право власності на нерухоме майно - на вищезазначену квартиру, на підставі розпорядження відділу розподілу та приватизації виконавчого комітету Полтавської міської ради від 04.07.2011 № 247.

За життя покійна ОСОБА_7 зверталася до органу приватизації житла з заявою про приватизацію вказаної квартири, однак у зв»язку з невідповідністю займаних площ, які згідно інвентаризаційної справи закріплені були за нею, приватизацію було зупинено до внесення заявницею відповідних змін.

В позовній заяві ОСОБА_5 посилається на п. 13 Постанови Пленому Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та на правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 11.12.2013 року по справі № 6-121цс13, з яких випливає, що в чинному законодавстві передбачена можливість спадкоємців вимагати визнання за ними права власності на квартиру, яку за життя спадкодавець не приватизував, але подав належним чином оформлену заяву до відповідного органу приватизації, однак з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_5 не звернулася до нотаріальної контор в визначений законом шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини. Правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 11.12.2013 року по справі № 6-121цс13 стосується житла яке належить до державного житлового фонду. Квартира за адресою: АДРЕСА_3 була приватизована у 2011 році, тобто на момент звернення до суду про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав.

Рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 10.09.2014 року справа № 554/795/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Територіальної громади Октябрського району м. Полтави в особі виконавчого комітету Октябрської районної ради м. Полтава про надання строку на прийняття спадщини, позов задоволено та визначено ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 01.08.2010 року ОСОБА_7 терміном 1 місяць з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.09.2015 року по справі № 554/795/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 10.09.2014 року по справі № 554/795/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Територіальної громади Октябрського району м. Полтави в особі виконавчого комітету Октябрської районної ради м. Полтава про надання строку на прийняття спадщини , рішення Отябрського районного суду м. Полтави скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до територіальної громади Октябрського району м. Полтави в особі виконавчого комітету Октябрської районної ради м. Полтава про надання строку на прийняття спадщини відмовлено.

Отже таким чином позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину, так як не звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на прийняття позивачем спадщини у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк терміном у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого Законом строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як встановлено судом, в матеріалах справ не міститься доказів відмови нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, а саме на спірну квартиру.

У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного суд вважає позивачку такою що не прийняла спадщину, також не доведеним є факт відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, а отже позов є необгрунтованим та таким що не підлягоє задоволеню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 1270 ЦК україни суд , -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копій особами, які не брали участі у розгляді справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська