АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1205/16 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі -Романюк Х.Ю.

та представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "TAC" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2,до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "TAC" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

у серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "TAC" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтувавши його тим, що у зв'язку із ДТП , яке мало місце 29 листопада 2014 року о 6.00. год., їй було завдано матеріальних та моральних збитків. у зв'язку з чим, разом із уточненими позовними вимогами просила стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 2756,83 грн. інфляційні витрати в розмірі 757, 84 грн., 3% річних - 34,33 грн, з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "TAC" суму заподіяних матеріальних збитків в розмірі 43072, 72 грн., сума інфляційних витрат в розмірі 13700 грн., 3% річних - 620. 55 грн. та солідарно стягнути з відповідачів 10 000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди, вартість висновку експортного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1000 грн. та судові витрати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства "Страхова група" TAC" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова група" TAC" на користь ОСОБА_2 49243, 85 грн., з яких 42122,72 матеріальної шкоди, інфляційні в розмірі 6657,20 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 463, 93 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2765, 83 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 492, 44 грн. судового збору.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Страхова група" TAC" на користь ОСОБА_2 52, 01 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням представник Приватного акціонерного товариства "Страхова група "TAC" у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ "СГ "TAC" 49 243, 85 грн. та понесені ними судові витрати.

Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та не з'ясуванням судом всіх обставин справи, зокрема вказує, що ним було виконано у повній мірі свої зобов'язання, як страховика, виплативши позивачу 6927,28 грн. страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрутованим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення з АТ СГ "TAC" матеріальної шкоди та стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, суд першої інстанції виходив з того, що страховиком не виплачено належне страхове відшкодування позивачу чим порушено її права, щодо відшкодування шкоди.

З таким висновком суду погоджується і судова колегія Апеляційного суду Тернопільської області, оскільки він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2014 року у справі №607/І0153/14-п, встановлено, що ОСОБА_3, 28.11.2014р., о 06.00 год. в м. Тернополі на перехресті вулиць Злуки-Галицька, керуючи транспортним засобом, марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_5, порушив вимоги п.п.1.4, 1.53. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, а саме виконуючи поворот ліворуч з зул.Злуки на вул.Галицька не надав дорогу, допустив зіткнення з автомобілем марки AUDI А4, д.н.з НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку. Згідно вказаної постанови ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штраф / дохід держави у розмірі 340грн.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_3, застрахована AT «СГ «TAC» (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6 від 22.05.2014року. Ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди 50000,00 грн., за заподіяння шкоди життю і здоров'ю 100000,00 грн., франшиза 950,00 грн.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, виданого 28.08.2008р., І-ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області.

Згідно звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 05.01.2015року ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-сервіс авто», вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_1, визначена за витратним підходом складає 218449,76грн., ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1, визначена за порівняльним підходом складає 64777,28грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, станом на момент оцінки складає 64777,28грн.

03.03.2015р. СПД ФО експертом - автотоварознавцем ОСОБА_5 складено висновок за №30/15 про те, що матеріальні збитки нанесені власнику автомобіля НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становлять 52765,83 грн. Згідно п.1.4. даного висновку ринкова вартість досліджуваного автомобіля НОМЕР_1, з врахуванням тривалості його експлуатації, пробігу, комплектації та комплектності, технічного та презентабельного стану, станом на момент огляду, без врахування пошкоджень отриманих у ДТП дорівнює 215439,34 грн.

Згідно страхового акта №39531/44/15 від 02.03.2015р. сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 6927,28 грн.

У своїх доводах представник АТ СГ "ТАС" посилається на те, що судом невірно здійснено розрахунок страхового відшкодування позивачеві , оскільки автомобіль "Audi A4" є фізично знищеним, так як ринкова вартість транспортного засобу перевищує вартість відновлюваного ремонту, а отже відповідно до ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" : якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими доводами апелянта.

Так судом першої інстанції при підрахунку страхового відшкодування брався до уваги насамперед той факт, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_3, застрахована AT «СГ «TAC» (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6 від 22 квітня 2014 року. Відповідно до якого, ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди 50000 грн., франшиза 950грн.

А тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що відповідачем, згідно страхового акта № 39531/44/15 від 02 березня 2015р. нарахована сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 6 927,28грн., яка судом врахована при визначенні суми, що підлягає стягненню. Таким чином, у страховика виникає зобов'язання в межах суми 50 000грн., яка визначена вищезазначеним полісом( ліміт відповідальності за заподіяння матеріальної шкоди), враховуючи розмір франшизи у сумі 950грн., яка не підлягає стягненню із страховика. Отже, підрахунок судом першої інстанції суми страхового відшкодування 50 000 грн. - 6927,28грн. - 950грн. Франшиза = 42 122,72 грн. є вірним та відповідає вимогам Закону.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталась за )частю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Виходячи з норм статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Окрім того у своїй апеляційній скарзі, представник АТ СГ "ТАС" зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, який складений 05.01.2015 року ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-сервіс авто», виконаний експертною установою яка у відповідності до чинного законодавства України, має сертифікат оціночної діяльності, а тому вважає що суд безпідставно взяв до уваги Звіт №30/15 від 03.03.2015 року ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_2

Так, судом першої інстанції встановлено, що між звітом, складеного 05.01.2015року ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-сервіс авто» та висновком експертного автотоварознавчого дослідження експерта автотоварознавця ОСОБА_5 №30/15 від 03.03.2015р., про оцінку автомобіля НОМЕР_1, визначено різні суми матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача в результаті ДТП, а тому суд прийшов до висновку про прийняття до уваги розміру збитку визначеного у висновку експертного автотоварознавчого дослідження експерта автотоварознавця ОСОБА_5 №30/15 від 03.03.2015р., оскільки він науково обґрунтований, зроблений на підставі оцінки фактичних обставин, враховано ціни, які діють в м. Тернополі, натомість в звіті про оцінку автомобіль НОМЕР_1, складеного 05.01.2015 року ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-сервіс авто» значно завищено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

З даним висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що висновок експерта автотоварознавця ОСОБА_5 №30/15 від 03.03.2015р. складений відповідно до чинного законодавства та особою , яка має відповідний сертифікат на видачу відповідних висновків. А тому, доводи апелянта, щодо недоцільності такого висновку є необґрунтованими. Крім того, судом не заперечується той факт, що звіт про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 05.01.2015 року ТзОВ «Український експертний центр «Експерт-сервіс авто» складений експортною установою, яка має сертифікат оціночної діяльності.

Разом з тим, не заслуговують до уваги доводи АТ СГ "ТАС", щодо інфляційного нарахування та 3% річних, оскільки відповідно до 4.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими -прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до Пункту 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Згідно ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Пункт 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду, України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказується на те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом , відповідно до ст. 526 та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що після настання ДТП, позивач ОСОБА_2 19.12.2014 року подала страховику - ПАТ «Страхова група «TAC» заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ч.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Таким чином, останній днем виконання зобов'язання -19.03.2015р. А розрахунок, який проведений страховою компанію був проведений із наступного дня, який слідував за днем виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі з у їх сукупності.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції на підставі наданих доказів вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства. Доводи апелянта висновків суду не спростовують , а тому їх слід відхилити.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "TAC" -відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків