Справа № 2/359/45/16
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2014 року помер її батько ОСОБА_4 Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не складав. Після його смерті відкрилась спадщина. Листом приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 позивача було повідомлено про відкриття спадкової справи та запрошено подати заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_1 подала відповідну заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Позивач вказує на ту обставину, що в листі нотаріуса містився перелік майна, яке належало ОСОБА_4 Разом з цим, даний перелік не містив всього майна, яке належало ОСОБА_4, а саме частки у спільному майні подружжя. Так шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований 17 жовтня 1965 року. За час шлюбу за спільні кошти подружжя був збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Бориспіль, вул. Будівельна, 18. На даний час у позивача відсутні у розпорядженні правовстановлюючі документи на вказаний спірний будинок, оскільки вони знаходяться у володінні ОСОБА_2 Враховуючи те, що окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом є її матір ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 та враховуючи те, що померлому ОСОБА_4 належала ? частина у спірному житловому будинку та у земельній ділянці, на якій він розташовується, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Будівельна, 18, а також право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,060 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку з кадастровим номером :06:034:0002, що розташовується в Київській області, м. Бориспіль, вул. Будівельна, 18.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_2 предявила зустрічний позов, який обґрунтовує тим, що 21 жовтня 2014 року помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина. У встановлений законом строк вона подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім неї спадщину прийняли також її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 тривалий час перед смертю хворів. ОСОБА_6 страждав на гіпертонічну хворобу, ішемічну хворобу серця, кардіосклероз. Стан його здоровя в значній мірі погіршився у 2010 році. Після 2010 року він потребував постійної медичної допомоги. Неодноразово проходив курси лікування в неврологічному відділенні Бориспільської ЦРЛ. В 2012 році ОСОБА_4 переніс гостре порушення мозкового кровообігу, після цього він практично не міг самостійно пересуватись, його турбували сильні головні болі. В 2013 році його стан здоровя ще більш погіршився, він не міг самостійно пересуватись, часто втрачав свідомість і орієнтацію. Його не можна було залишати самого, він потребував постійної сторонньої допомоги. У 2013 році ОСОБА_4 була встановлена І група інвалідності довічно, причина інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. У 2014 року для повноцінного лікування ОСОБА_4 потребував більш ретельних обстежень в консультаційних центрах та спеціалізованих лікарнях. ОСОБА_2 робила все можливе, але повноцінно допомогти своєму чоловіку не могла, оскільки не вистачало грошових коштів. ОСОБА_1 було добре відомо про критичний стан батька, що йому необхідні обстеження та лікування, дорогі ліки та постійний сторонній догляд. ОСОБА_1 ігнорувала прохання про допомогу. У звязку з цим ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_1 ухилилась від надання допомоги своєму батьку, який перебував в безпорадному стані. Тому ОСОБА_2 просить суд усунути ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 21 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 підтримали первісний позов та просили суд його задовольнити у повному обсязі, з урахуванням поданої заяв про збільшення позовних вимог. В свою чергу, заперечували проти задоволення зустрічного позову.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 підтримали зустрічний позов та просили суд його задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечували в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення первісного позову, проте підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №324978, виданого на його імя (а.с.5).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також дружина ОСОБА_2 Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, виданими на імя ОСОБА_9 (а.с.6) та ОСОБА_10 (а.с.105), а також копією свідоцтва про одруження, відповідно до якого ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_1 (а.с.6), а ОСОБА_10 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_3 (а.с.105а), та копією свідоцтва одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №18-2014 заведеної приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.60,78,102). Таким чином, вони прийняли спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_4

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз.14 п.1 ОСОБА_11 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

За змістом ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В матеріалах цивільної справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, позивач не зверталась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що право позивача на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, який помер 21 жовтня 2014 року, ніким не порушено та не ніким не оспорюється. А тому звернення до суду з даним позовом є передчасним і тому у задоволення позову ОСОБА_1 слід відмовити.

При вирішенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, суд виходить з наступних обставин.

Як вбачається з виписки з історії хвороб ОСОБА_4 за період з 2011-2013 роки ОСОБА_4 неодноразово звертався до Бориспільської ЦРЛ.

Протягом 2010 2013 років у нього було виявлено: гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, атеросклеротичний кардіосклероз І ст.; гіпертонічну хворобу ІІІ ст., стан після гострого порушення мозкового кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз А ст., облітеруючий атеросклероз нижніх кінцівок, гіпертонічний ангіосклероз сітківки обох очей, гіпертрофія лівого шлуночка, стан після гострого порушення мозкового кровообігу, лівобічний геміпарез, атеросклероз, кардіосклероз ІІ ст., хронічний гастродуоденіт, хронічний бронхіт, атеросклеротичний кардіосклероз І ст., гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик високий, наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу в 2011 році (а.с.146-147,149-152).

01 жовтня 2013 року ОСОБА_4 було встановлено довічно першу групу інвалідності загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату (а.с.145).

У відповідності до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.6 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивач ОСОБА_1 допитана у судовому засіданні в якості свідка показала, що її батько ОСОБА_4 проживав разом з матірю ОСОБА_2 До заміжжя ОСОБА_1 проживала в будинку разом з батьками, а після заміжжя стала проживати разом з чоловіком у окремій квартирі. Незважаючи на це, вона особисто та її чоловік продовжували допомагати батькам як фінансово, так і фізично. У 2009 році працюючи в РПС «Київцентраеро» ОСОБА_1 домовилась, щоб батька пролікували за рахунок коштів медичного страхування в м. Києві. У липні 2012 року ОСОБА_1 купила окуляри для батька у магазині «Люксоптика». Крім цього, вона купувала ліки. Зокрема, у 2012 році домовилась та надала кошти на проведення обстеження: магнітно-резонансної томографії в ТОВ «Лікувально-діагностичний центр Міжнародного інституту біологічних систем - Київ» та обстеження поперекового відділу хребта. У 2012 році, враховуючи те, що батько до виходу на пенсію, працював на тому ж підприємстві, що і ОСОБА_1, остання сприяла виплаті матеріальної допомоги підприємством на лікування батька. В червні 2013 року ОСОБА_1 домовилась у медично-санітарній частині РСП Київський регіональний центр «Київцентраеро» із спеціалістом з масажу ОСОБА_12 на проведення курсу лікувального масажу. З метою того, щоб не перевозити батька до медично-санітарної частини вона погодила з лікарем, що останній буде проводити масажі «на дому», у звязку з цим її чоловік ОСОБА_13 возив ОСОБА_14 до будинку батьків після роботи, де ним було здійснено курс з 10 сеансів масажу. ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок №97 по вул. Толстого в м. Бориспіль. Оскільки, вона з своєю родиною не поживає в даному будинку, нею було прийнято рішення здавати даний будинок в найм з метою отримання орендної плати, яка становила 1500 гривень щомісячно. Вказані грошові кошти передавались ОСОБА_2 з метою їх використання для лікування та догляду за хворим батьком. Окрім цього, ОСОБА_1 систематично допомагала батькам по господарству, зокрема здійснила ремонт в будинку, поставила металопластикові вікна, допомагала обробляти город, з донькою ОСОБА_3 прибирала в будинку, приносила батькові їжу. У звязку з станом свого здоровя ОСОБА_1 також було важко виконувати певні роботи по прибиранню будинку, у 2011 році вона попросила про допомогу ОСОБА_15 У 2011-2012 роки вона разом з дочкою ОСОБА_16 пофарбувала всі заборчики та металеві конструкції на подвірї у батьків. Щоосені вона привозила картоплю батькам. У 2010 році ОСОБА_2 виписала батька з будинку, тому ОСОБА_1 надала згоду на те, щоб батька зареєструвати в її будинку за адресою: м. Бориспіль, вул. Толстого, 97. ОСОБА_1 вказала на те, що матір часто залишала батька самого вдома, займаючись своїми справами. ОСОБА_1 вказала, що вона оплатила всі необхідні витрати по похованню батька.

Третя особа ОСОБА_3 допитана в якості свідка показала, що три останніх роки перед смертю батька вона не бачила свою сестру ОСОБА_1, хоча вона знала про те, що батько потребує сторонньої допомоги та матеріальної підтримки, яку ОСОБА_3 не мала змоги надати. Вона особисто та її чоловік допомагали батьку, оскільки останній не міг ходити. У 2011 році свідок перестала спілкуватись з ОСОБА_1 після того, як вона зателефонувала до сестри та попросила про допомогу на що їй було відмовлено. Ритуальні послуги після смерті батька оплатила позивач з чоловіком, але за її присутності ОСОБА_2 повернула їм всі витрачені кошти у розмірі 3600 гривень. ОСОБА_3 також допомагала батьку, зокрема привозила ліки та відвозила до зубопротезної поліклініки.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в травні-червні 2013 року до нього звернулась колега по підприємству, на якому він працював, ОСОБА_1 та попросила здійснити маніпуляцію після інсульту її батьку. Її чоловік забирав свідка після роботи та відвозив до хворого. В результаті проведеного масажу динаміка спочатку була незначна близько 10-15%, а згодом після проведеного курсу динаміка вже була 45%, хворий почав підніматись самостійно, відновлювалась мова. Через місяць потрібно було продовжити курс для того, щоб покращити динаміку опорно-рухової системи.

Свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_1 є його дружиною. ОСОБА_6 особисто займався з своїм тестем ОСОБА_4 ремонтом будинку, зокрема ремонтом даху на веранді, бетонного фундаменту. У 2010 році ОСОБА_2 виписала свого чоловіка з будинку, у звязку з цим ОСОБА_1 прописала батька в належному їй будинку в м. Бориспіль по вул. Толстого. ОСОБА_4 працював на тому ж підприємстві, де зараз працює ОСОБА_1, тому вона клопотала про отримання матеріальної допомоги на лікування батька. Батько хотів проживати разом з ОСОБА_1, а тому вони планували забрати його до своєї квартири, але не встигли. ОСОБА_1 домовлялась про курси масажу, а свідок на автомобілі відвозив та забирав лікаря. Кім цього, йому відомо, що дружина разом з їхньою донькою відвідували батька, прибирали в будинку, носили їжу.

Свідок ОСОБА_15 показала, що вона знайома з ОСОБА_1 з 2002 року. У 2011 році ОСОБА_1 звернулась до неї з проханням допомогти по господарству, оскільки в неї були проблеми з хребтом. Свідок працювала з ОСОБА_4 в РСП «Київцентраеро», добре була з ним знайома, тому погодилась допомогти з прибирання в будинку. Свідок не памятає точну кількість разів скільки вона приходила до будинку, що знаходиться в м. Бориспіль по вул. Будівельний, але приблизно 20-25 разів, тоді вона мила підлогу плитку, тобто здійснювала хатню роботу. Самостійно свідок ніколи самостійно не прибирала в будинку ОСОБА_4, коли їй телефонувала ОСОБА_1, то вони разом ходили та прибирали в будинку.

Свідок ОСОБА_17 показала, що вона є медичним працівником, але наразі вже перебуває на пенсії. Вона ставила крапельниці ОСОБА_4, оскільки він був лежачим хворим, то це здійснювалось у нього вдома. Протягом 10 днів вона приходила до ОСОБА_4 та ставила ті крапельниці, які прописав лікар-невропатолог. Під час відвідування ОСОБА_4 вона бачила лише його дружину ОСОБА_2 та їхню дочку ОСОБА_6, онуку Аліну з дітьми. Вказані події відбувались в квітні та ще один курс в кінці вересня-жовтня 2014 року. Хворий весь час був лежачий. Весь час поряд з хворим перебувала ОСОБА_2 З ОСОБА_1 свідок не знайома.

Свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_1 нічим не допомагала, ОСОБА_2 самостійно доглядала свого чоловіка. ОСОБА_1 повідомила, що вона не буде допомагати батьку, поки їй не віддадуть документи на будинок. Свідок відвідувала ОСОБА_2 два-чотири рази на тиждень, оскільки проживає неподалік. Проте жодного разу в період 2011 по 2014 роки не бачила ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_19 показала, що вона живе по сусідству з сімєю ОСОБА_2 протягом 40 років. Страшу дочку ОСОБА_16 вона бачила, коли вона відвідувала батька, а меншу не бачила. Коли свідок відвідувала ОСОБА_4 він жалівся на те, що хоче побачити меншу дочку, навіть дзвонив їй, але вона не приходила. Свідок допомагала ОСОБА_2 в догляді за хворим, бо більше не було кому допомогти. Як тільки ОСОБА_2 дзвонила та просила про допомогу, свідок відразу приходила. Крім цього, ОСОБА_4 допомагали також інші сусіди. Свідок не бачила, щоб ОСОБА_1 надавала допомогу батьку. Їй відомо проте, що ОСОБА_4 робили масаж, про витрати на поховання їй нічого не відомо.

За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено з досліджених у судовому засіданні доказів ОСОБА_4 не міг самостійно забезпечувати умови для життя, потребував стороннього догляду, допомоги та лікування.

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_19, ОСОБА_18 та ОСОБА_3 показали, що спадкодавець не міг самостійно забезпечити умови свого життя та потребував стороннього догляду, а ОСОБА_1 ухилялась від надання допомоги. Разом з тим, достовірність показань цих свідків спростовується іншими доказами: показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 та показаннями позивача ОСОБА_1 допитаної в якості свідка.

Крім цього, наявні в матеріалах справи письмові докази також спростовують вказівку позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, що ОСОБА_1 не надавала допомоги ОСОБА_4 та ігнорувала прохання про допомогу, робила вигляд, що їй не відомо про стан здоровя ОСОБА_4

Так, відповідно до копії договору оренди квартири (будинку) від 17 лютого 2013 року, будинок №97 по вул. Толстого в м. Бориспіль, що належить на праві власності ОСОБА_1, було здано в оренду з розміром орендної плати 1500 гривень щомісячно, котрі отримувала ОСОБА_2 як орендодавець за вказаним договором (а.с.169,170-171). Вказані грошові кошти за домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 використовувались на придбання ліків для ОСОБА_4

До того ж та обставина, що ОСОБА_1 купувала ліки та оплачувала послуги з проведення діагностичних заходів для ОСОБА_4 підтверджується копіями чеків про придбання ліків (а.с.186,191) та придбання окулярів для ОСОБА_4 (а.с.193-194), копією договору з ТОВ «Медично-діагностичний центр Міжнародного інституту біологічних систем - Київ» від 30 серпня 2012 року про проведення магнітно-резонансної томографії ОСОБА_4 (а.с.207).

Відповідно до зявки ОСОБА_1 їй було виділено службовий автобус та газель РСП «Київцентраеро» для здійснення поховання батька ОСОБА_4 (а.с.197).

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 ухилялась від надання допомоги ОСОБА_4, позивач за зустрічним позовом та її представник ОСОБА_8 не надали суду.

Зважаючи на це, судом не встановлено підстав для усунення ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_4

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій від 07 квітня 2015 року (а.с.1,120) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 843 гривень 60 копійок. В свою чергу, ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок (а.с.141). Зважаючи на те, що позовні вимоги як за первісним, так і за зустрічним позовом залишено без задоволення, тому підстави для відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.15, ст.1216, ст.1217, ст.1218, ч.5 ст.1224, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,060 га, що розташовані по вул. Будівельній, 18, в м. Борисполі Київської області, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21 жовтня 2014 року - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 21.10.2014 року відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя В.В.Журавський