АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/349/16 Головуючий 1 інст. Черних Є.А. Справа № 611/522/15-ц Доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

16 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, придбаного ними підчас шлюбу.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2015 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року забезпечено позов ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на трактор колісний Т-150 К номерний знак НОМЕР_1, 1996 року випуску, свідоцтво АБ 398910; приміщення магазину, розташованого по вул. Леніна, б/н, с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, та приміщення комплексу будівель, розташованих по вул. Ізюмська, б/н, с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про забезпечення її позову.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на вищевказане рухоме та нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися з такими висновками районного суду, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.151-152 ЦПК України та наданим матеріалам.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому припущення суду щодо зазначених обставин повинно бути достатньо обґрунтованим з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Надані до апеляційного суду виділені матеріали справи свідчать про те, що

між сторонами виник спір щодо майна, придбаного під час шлюбу сторін, і яке зареєстроване на відповідача. При цьому в позовній заяві ОСОБА_4 є посилання на розірвання шлюбу з ОСОБА_3, з яким не досягнуто згоди на поділ спірного майна,

та наведені докази на підтвердження заявлених вимог.

Між тим районний суд, враховуючи вищевказані обставини, не надав належної оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

В апеляційній скарзі не наведені докази того, що застосування судом забезпечення позову може призвести до будь-яких незворотних негативних наслідків для відповідача.

Судова колегія, враховуючи вищенаведене, та вимоги процесуального закону щодо адекватності вимог позову заходам забезпечення позову майнового характеру, вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу районного суду та вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_4 шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 або уповноваженим нею особам відчуження будь-яким способом спірного майна, на яке районним судом накладений арешт, задовольнивши заяву позивача ОСОБА_4 частково.

При цьому судова колегія вважає, що заборона на відчуження спірного майна до розгляду справи по суті відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України щодо принципу співмірності заходів забезпечення позову, не порушуватиме прав сторін і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків для них.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3. ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 312, ст. ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року про забезпечення позову змінити.

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково: накласти заборону на відчуження наступного майна:

-трактор колісний Т-150 К номерний знак НОМЕР_1, 1996 року випуску, свідоцтво АБ 398910;

-приміщення магазину, розташованого по вул. Леніна, б/н, с. Мечебилове

Барвінківського району Харківської області;

-приміщення комплексу будівель, розташованих по вул. Ізюмська, б/н,

с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: