АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1434/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, повязані із застосуванням Закону України Про захист прав споживачів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_4 України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність ПАТ «УкрСиббанк» протиправною та зобов»язання вчинити дії, в обґрунтування якого зазначив, що 01 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про отримання позивачем кредиту у сумі 19 990, 00 доларів США для споживчих цілей із терміном погашення до 01 серпня 2014 року. Позивач зазначив, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок на який би поступали 19 990, 00 доларів на його імя не відкривався, і взагалі, вважає, що банк не міг здійснювати операції з валютними коштами. Вказуючи на це, позивач звернувся до відповідача з запитом від 14.09.2015 року та просив надати з питань у ньому зазначених, зокрема з приводу діяльності банку пов»язаної зі здійсненням валютних операцій, але відповіді на свій запит не отримав. Посилаючись на вказані обставини, на положення Цивільного Кодексу України, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на його запит протиправною та зобов»язати банк надати позивачу інформацію на запит від 14.09.2015 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

Статтею 1054 ЦКУ передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.08.2007 року між сторонами по справі (АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3В.) було укладено кредитний договір про надання позивачу 19 990 доларів США.

Згідно копії запиту про надання інформації від 15.09.2015 року (а.с.12), ОСОБА_2, який діяв від імені позивача, звернувся до Банку із запитом та просив надати йому інформацію, що стосується укладеного ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» договору № 0. ( а.с. 12)

До зазначеного запиту на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 було надано довіреність від ОСОБА_3 від 27.01.2014 року. ( а.с. 13)

На вказаний запит ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_2, як особі, яка подала запит, направлено відповідь із розясненням, що Банки зобовязані забезпечувати зберігання та захист інформації, яка містить банківську таємницю, з метою недопущення її незаконного розкриття і завдання внаслідок цього матеріальної чи моральної шкоди своїм вкладникам, кредиторам та іншим клієнтам. Тому, ОСОБА_4 не має законних підстав для надання інформації на запит саме ОСОБА_2 щодо обслуговування ОСОБА_3 в Банку (а.с.57).

Згідно ч.1 та п.п. 1)-3) ч.2 ст.60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у ОСОБА_4 банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів.

Виходячи із змісту ч.4 ст.61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Згідно ст.47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», визначено види діяльності банку.

Згідно ч.5 ст.62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати інформацію, що становить банківську таємницю, іншим банкам та ОСОБА_4 банку України в обсягах, необхідних при наданні кредитів, банківських гарантій.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1