УхвалА

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 5 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, за умовами якого банк передав йому грошові кошти у розмірі 30 тис. доларів США на строк до 1березня 2028 рокузі сплатою 13,45 % річних. На забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 5 березня 2008 року між банкомта ОСОБА_7,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, згідно з яким квартиру АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 1994 року, передано банку в іпотеку.

ОСОБА_7 взяті на себе зобов'язання не виконав, унаслідок чого станом на 27 квітня 2015 року за вищевказаним кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 26 191 долар 71 цент США, з яких: прострочена заборгованість у розмірі 461 долар США; сума дострокового стягнення заборгованості у розмірі 25 424 доларів 31 цент США; відсотки у розмірі 254 долара 53 центи США; підвищені відсотки у розмірі 51 долар 87 центів США.

23 жовтня 2014 року на адресу позичальника направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, яку виконано не було та заборгованість не погашено.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Універсал Банк» просило суд звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 5 березня 2008 року у розмірі 26 191 долар 71 цент США.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 5 березня 2008 року, на користь ПАТ «Універсал Банк» шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності та задоволено вимоги ПАТ «Універсал Банк» на загальну суму заборгованості за кредитним договором від 5 березня 2008 року у розмірі 26 191 долар 71 цент США.

Солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 стягнуто судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивач, банк, не залучив до участі у справі і не пред'явив вимог до ОСОБА_7, який є не лише позичальником, а й співвласником спірної квартири, стороною договору іпотеки (а.с. 18-21), тобто іпотекодавцем. Отже, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, не пред'явивши вимоги і не залучивши до участі у справі одного із іпотекодавців, чиї права та обов'язки були б порушені.

Апеляційний суд у силу своїх процесуальних повноважень, визначених ст. ст. 303, 307 ЦПК України, немає прав на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі іншої особи, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд.

Оскільки апеляційний суд порушень норм права не допустив у суду касаційної інстанції відсутні підстави для скасування його рішення суду.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідачі не заявили клопотання про залучення ОСОБА_7 до участі у справі, є невірним розумінням процесуальних норм, обов'язків з доказування, оскільки не відповідачі, а саме позивач повинен зазначити всіх належних відповідачів (ст. 119 ЦПК України), пред'явити вимоги до кожного з належних відповідачів, без участі якого (а ОСОБА_7 є іпотекодавцем, а не лише позичальником чи співвласником квартири) неможливо вирішити заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УніверсалБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

С.П.Штелик