Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/662/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

29.03.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Бубличенко В.П.

при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі по тексту ПрАТ «СГ «ТАС») про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2014 року у Ленінському районі м. Кіровограда на перехресті вулиці В. Перспективної та пр. Комуністичний громадянин ОСОБА_5, порушивши Правила дорожнього руху, здійснив наїзд на належний позивачеві транспортний засіб БАЗ 2215, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чим спричинив матеріальну шкоду. Зазначає, що позивач відшкодував матеріальну шкоду лише частково, оскільки розмір суми відшкодування заподіяної йому шкоди визначено без урахування усіх наявних пошкоджень транспортного засобу. Просив стягнути з відповідача 22884 грн. 53 коп., з яких 21434 грн. 53 коп. страхове відшкодування вартості матеріального збитку, 1000 грн. витрат за виконання експертної оцінки майна, 450 грн. витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого ТЗ.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача 22843 грн. 53 коп., з яких 21434 грн. 53 коп. страхове відшкодування вартості матеріального збитку, 1000 грн. витрат за виконання експертної оцінки майна, 450 грн. витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого ТЗ. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п.4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що експертне дослідження, яке було проведено 02 вересня 2014 року субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_6, здійснювалось поверхнево. У звязку з чим не було виявлено усіх скритих дефектів, які були виявлені лише при проведені експертного дослідження іншим експертом ФОП ОСОБА_7 16.09.2014 року згідно зі звітом, виконаним 01.04.2015 року, та стягнув на користь позивача з ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальні збитки, витрати за виконання експертної оцінки та витрати на транспортні послуги за евакуацію транспортного засобу в повному обсязі.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що 20 серпня 2014 року на перехресті вул. В.Перспективна та пр. Комуністичний ОСОБА_5, керуючи автомобілем ОСОБА_8, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив Правила дорожнього руху України та допустив наїзд на транспортний засіб марки БАЗ 2215, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачеві.

Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», що підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9646259.

Згідно з висновком звіту №216/14 про оцінку автобуса БАЗ 2215, державний реєстраційний номер №ВА 1837 АА від 02.09.2014 року, складеного субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складає 21 105 грн. 73 коп. (з урахуванням ПДВ) та 17 588 грн. 11 коп. (без урахування ПДВ) (а.с.63-75).

Позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 17 588,11 грн. та 450,00 грн. вартість послуг евакуатора. Сума у розмірі 17 588 грн. 11 коп. була перерахована 11 лютого 2015 року на реквізити, вказані у заяві позивача, що підтверджується супровідним листом від 16 лютого 2015 року (а.с.16).

01 квітня 2015 року ФОП ОСОБА_7, на підставі договору на виконання експертної оцінки майна №53 від 19 вересня 2014 року, було проведено оцінку автотранспортного засобу марки БАЗ 2215. Згідно з висновком експертного дослідження від 01.04.2015 року №53 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 39 022 грн. 64 коп. (без урахування ПДВ) (а.с.17-39).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу.

Статтею 3 Закону передбачено обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування позивачеві відповідно до його заяви про виплату страхового відшкодування від 08 грудня 2014 року у розмірі 17558,11 грн.

Згідно з п.34.4 ст.34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні

комісари чи експерти.

Як свідчить акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 21.08.2014 року, складеного представником страховика, при складанні якого був присутній представник потерпілого, було зазначено характер пошкоджень та код пошкодження. У вказаному акті також зазначено, що у разі, якщо під час ремонту будуть виявлені приховані дефекти (пошкодження), про це слід повідомити страхову компанію з метою складання додаткового акту (дефектної відомості). В іншому випадку страхова компанія не проводить виплату відшкодування за приховані дефекти (пошкодження). Зміну кваліфікації стану підлягаючих до ремонту або заміні запасних частин та вузлів не може бути проведено без згоди із страховою компанією (а.с.199).

У подальшому, 01.09.2014 року спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_6 було складено протокол технічного огляду транспортного засобу у присутності представника страхової компанії (а.с.200).

З матеріалів справи вбачається, що при складанні протоколу технічного огляду транспортного засобу від 16 вересня 2014 року оцінювачем ОСОБА_7 представники страхової компанії присутніми не були (а.с.35-36). Доказів того, що представники страхової компанії запрошувались для складання протоколу огляду сторона позивача не надала.

Як свідчать письмові пояснення ОСОБА_6 від 23.03.2016 року у протоколі огляду транспортного засобу відображені пошкодження співпадають з актом огляду, складеним представником ПрАТ «СГ «ТАС» ОСОБА_9 21.08.2014 року, який було складено у присутності власника пошкодженого транспортного засобу. Після складання звіту №216/14 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автобуса БАЗ 2215, д.н. НОМЕР_3, представники власника вказаного транспортного засобу з заявами про необхідність проведення додаткових оглядів для виявлення прихованих дефектів, виявлених під час ремонту КТЗ, не звертались (а.с.202).

Відповідно до вимог п.33.3 ст.33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Пунктом 34.3 ст.34 Закону передбачено, що у разі, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як свідчать матеріали справи огляд транспортного засобу потерпілого проведено 21.08.2014 року представником відповідача.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Заяву з узгодженою сумою страхового відшкодування у розмірі 17558 грн.11 коп. позивачем подано 08.12.2014 року (а.с.10, 165). 11.02.2015 року страхова компанія здійснила виплату позивачеві у сумі, яка була узгоджена, а саме 17558 грн.11 коп., про що сторони у судовому засіданні не заперечували.

Тобто, як свідчать зібрані по справі докази у їх сукупності відповідач здійснив усі необхідні та передбачені Законом дії щодо відшкодування позивачеві матеріальних збитків, визначених в установленому порядку субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_6, завданих внаслідок ДТП.

Таким чином, матеріали справи містять два звіти про оцінку автобуса БАЗ 2215, а саме від 02.09.2014 року №216/14, складений ПП ОСОБА_6 та від 01.04.2015 року №53 складений ФОП ОСОБА_7

Клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи для визначення вартості матеріального збитку сторони у судовому засіданні не заявляли.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на час розгляду справи у суді автомобіль повністю відремонтовано. При цьому на запитання про вартість ремонту відповісти не зміг, вказавши, що транспортний засіб відремонтовано своїми силами, жодних підтверджуючих документів про фактично понесені збитки на його ремонт стороною позивача не надано.

Таким чином, страхова компанія виконала свій обов'язок по відшкодування вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля, відповідно до вимог чинного законодавства. На думку колегії суддів той факт, що позивач самостійно замовив звіт про оцінку автотранспортного засобу, виконаний ФОП ОСОБА_7 01.04.2015 року, та яким встановлено суму матеріального збитку у розмірі 39022 грн. 64 коп., за виготовлення якого позивачем було сплачено 1000 грн. (а.с.17-41), не може бути підставою для стягнення цієї суми із страхової компанії.

Вимога про відшкодування витрат на транспортні послуги за евакуацію пошкодженого транспортного засобу у розмірі 450 грн. задоволенню не підлягає, оскільки на час ухвалення судом рішення така виплата була здійснена відповідачем, про що свідчить платіжне доручення від 20.11.2015 року №22373 (а.с.166), та про що не заперечувалось стороною позивача.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено у встановленому законом порядку про порушення відповідачем його прав, а тому вимоги про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовної заяви про відшкодування матеріальних збитків.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя: О.І.Чельник

Судді: І.М.Белінська

ОСОБА_10