справа № 361/1494/16-ц
провадження № 2/361/1386/16
УХВАЛА

21 березня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про захист прав споживача, визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсними та скасування заборони відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (далі ПАТ УкрСиббанк або Банк), у якому просить визнати порушеними її права як споживача фінансових послуг; визнати недійсними кредитний договір № 0 і договір іпотеки, укладені 07 травня 2008 року між нею і Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (далі також Банк); скасувати заборону відчуження нерухомого майна нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: місто Бровари Київської області, вулиця Київська, 294, накладену приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2, зареєстровану в реєстрі за № 2600.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Виключення з цього загального правила містяться у ст. 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) та у ст. 114 ЦПК України (виключна підсудність).

У ч. 5 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Зазначена позовна заява про захист прав споживача позивачем ОСОБА_1 подана до Броварського міськрайонного суду Київської області за місцем її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за вказаною адресою у позовній заяві не зазначено, копію паспорта із відміткою про реєстрацію місця проживання на підтвердження цих обставин ОСОБА_1 до позовної заяви не додано.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі (п. 2).

У порушення п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач ОСОБА_1 у позовній заяві номери засобів звязку сторін не вказала.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Із позовної заяви ОСОБА_1 видно, що вона містить обґрунтування вимог лише щодо визнання недійсним укладеного нею із Банком договору про надання споживчого кредиту.

Викладу обставин та зазначення доказів на обґрунтування інших вимог, зокрема підстав визнання недійсним договору іпотеки та скасування заборони відчуження майна, у позовній заяві ОСОБА_1 не наведено.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначила три підстави визнання недійсним кредитного договору: 1) ст. ст. 203 і 215 ЦК України (недодержання сторонами вимог закону); 2) ст. 229 ЦК України (вчинення правочину під впливом помилки); 3) ст. 230 ЦК України (вчинення правочину під впливом обману), кожна з яких є окремою підставою визнання правочину недійним, вони підлягають розгляду та зясуванню в окремих провадженнях.

У звязку з наведеним вище, позивачу ОСОБА_1 необхідно визначити одну підставу визнання кредитного договору недійсним за даним позовом.

За змістом положень ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України документ, що підтверджує сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору до позовної заяви не додано.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах розяснив, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (ст. 121 ЦПК України) або залишення позовної заяви без розгляду (п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України).

У п. 10 вказаної постанови Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, як підставу звільнення позивача від сплати судового збору щодо усіх заявлених нею чотирьох вимог, є помилковим та може бути підставою звільнення позивача від сплати судового збору лише за вимоги щодо визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

Згідно із підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на день подачі позовної заяви до суду становить 551 грн. 20 коп.

Виходячи з наведеного вище, кожна заявлена позивачем фізичною особою вимога немайнового характеру має оплачуватись судовим збором у розмірі 551 грн. 20 коп.

У звязку з цим, позивачу ОСОБА_1 необхідно визначитися зі змістом та кількістю своїх позовних вимог та сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за кожну заявлену вимогу, що підлягає оплаті.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, тому позивачу необхідно усунути вказані недоліки, а саме: вказати номери засобів звязку сторін, визначитися із кількість позовних вимог, відповідно до яких з урахуванням положень ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі, викласти обставини та зазначити докази щодо обґрунтування кожної із заявлених вимог. Інакше позовна заява відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про захист прав споживача, визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсними та скасування заборони відчуження нерухомого майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків до 15 квітня 2016 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.