Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 27 березня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з лютого 2015 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

До початку судового засідання позивачка звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб. На позовних вимогах наполягає, вказавши в заяві, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спору про майно подружжя та місце проживання дитини не має, проти надання судом строку для примирення позивач категорично заперечує.

Відповідачем до початку судового засідання надана заява, в якій він просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, вказавши про припинення шлюбних відносин з лютого 2015 р., відсутність спорів про майно подружжя та місце проживання дитини, проти надання строку для примирення категорично заперечує.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2009 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 180, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 27.03.2009 р. (арк.спр.3).

Від подружніх відносин сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.4).

Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи дитина мешкає з позивачкою, проти чого не заперечує відповідач.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, сторони проживають окремо один від одного та категорично заперечують проти надання зазначеного терміну.

Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Після розірвання шлюбу у позивачки залишається шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до ВРАЦС Подільського РУЮ м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 27.03.2009 р. № 180, складеному відділом РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 174, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 27 березня 2009 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 180, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 27.03.2009 р. № 180, складеному відділом РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова