АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Борисової О.В.

ГаращенкаД.Р.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Кредит Європа Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Кредит Європа Банк" заборгованість за кредитним договором №0009-ML-64 від 13 червня 2008 року станом на 25 листопада 2014 року в розмірі 3 261,79 доларів США, що еквівалентно 48 952 грн. 72 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.2, а.с.24-28).

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток: 19 вересня 2016 року представнику відповідача, ОСОБА_3, 19 вересня 2016 року уповноваженій особі ПАТ "Кредит Європа Банк" (т.2, а.с.44, 45).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

13 червня 2008 року між ЗАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», правонаступником якого виступає ПАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №00009-МL-64.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу на умовах повернення, строковості, платності споживчий кредит у розмірі 17176,34 доларів США строком користування 84 місяці зі сплатою 11,6% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу кредит та сплатити відсотки за користування кредитом і виконати всі взяти на себе зобов'язання відповідно до умов Кредитного договору у повному обсязі.

Дата сплати заборгованості по кредиту визначена у Графіку платежів для кожного чергового платежу.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором шляхом перерахування коштів відповідачу.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором.

Станом на 25 листопада 2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 3261,79 доларів США, в тому числі: сума основного боргу - 2017,78 доларів США; простроченого основного боргу - 1097,07 дол. США; нараховані відсотки - 7,80 дол. США, прострочені відсотки - 104,58 доларів США; нарахована пеня - 34,56 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 48952,72 грн., в тому числі: сума основного боргу - 30282,71 грн.; сума простроченого основного боргу - 16464,75 грн., нараховані відсотки - 117,06 грн., прострочені відсотки - 1569,53 грн., нарахована пеня - 518,67 грн.

Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с.16-20).

21 жовтня 2014 року відповідачу направлялася вимога про дострокове погашення боргу за кредитним договором, проте відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання перед позивачем (а.с. 21-23).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Кредит Європа Банк" відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ПАТ "Кредит Європа Банк" позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення (т.1, а.с.198-200).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача, ОСОБА_3 не містить.

Апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про те, що спірний договір кредиту було укладено із значними порушеннями - кредит виданий не у національній валюті України, гривні, а в іноземній валюті, доларах США, що є несправедливим по відношенню до боржника як споживача фінансових послуг, тому кредитний договір не може слугувати доказом у справі, з огляду на таке.

Відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За правилом ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Ураховуючи, що кредит на значну суму у іноземній валюті - 17 176,34 доларів США, надавався споживачу на тривалий термін - 7 років, у суду немає підстав вважати, що умови кредитного договору в зазначеній позивачем частині призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача - боржника ОСОБА_4

Той факт, що з моменту укладення кредитного договору істотно змінився курс гривні відносно долара США, і саме ця обставина є істотною, не можуть бути прийняті в якості підстав вважати умови договору несправедливими, оскільки незмінність курсу Української гривні до іноземних валют, у тому числі долара США, законодавчо не закріплена, а тому при укладенні договору сторони повинні були врахувати об'єктивну можливість коливання курсу гривні до долара, у тому числі, в сторону його збільшення.

В рамках даної справи відповідачем не було заявлено вимоги про визнання Договору про надання споживчого кредиту №00009-МL-64 від 13 червня 2008 року недійсним.

Доказів того, що на час укладення кредитного договору ЗАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», правонаступником якого виступає ПАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», не мав відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій у розпорядженні суду немає.

Доводи апеляційної скарги про те, районний суд неправомірно стягнув з відповідача на користь позивача за спірним кредитним договором пеню і штраф, що призвело до стягнення подвійної відповідальності за порушення виконання зобов'язання, також відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на те, що сторона відповідача заявляючи їх вдається до перекручування обставин справи на свою користь.

По-перше, відповідно до заявлених позовних вимог ПАТ "Кредит Європа Банк" просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу, суму простроченого боргу, нараховані відсотки, прострочені відсотки та нараховану пеню. Таким чином, позовні вимоги не містять вимог про стягнення штрафу.

По-друге, в кредитному договорі від 13 червня 2008 року (т.1, а.с.5-6) відсутні пункти 4.1, 4.2, на які представник відповідача посилається в апеляційній скарзі.

Апеляційним судом також відхиляються як такі, що не вплинули на правильність висновків суду по суті спору, посилання апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке виявилося у тому, що стороною було подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі, однак суд всупереч даній обставині провів заочний розгляд, не передавши матеріали справи до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги.

Дійсно, на час ухвалення оскаржуваного заочне рішення - 11 травня 2016 року (т.1, а.с.196, 197-201) апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, яка була направлена поштою 4 травня 2016 року, була зареєстрована канцелярією суду 6 травня 2016 року, що підтверджується відбитком штампу Деснянського районного суду м. Києва (т.1, а.с.210).

За змістом ч.2 ст.296 ЦПК України, суд першої інстанції на наступний день після закінчення строку для подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до апеляційного суду.

Таким чином, сторона формально констатує порушенням судом першої інстанції приписів ст.296 ЦК України.

Водночас, частиною третьою ст.309 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі є правильним - відповідає встановленим обставинам справи та положенням матеріального закону, вищенаведене порушення норм процесуального права не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 неодноразово подавав апеляційні скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі (т.1, а.с.107-108, 123-124, 138-140, 150-151, 168-169, 183-184).

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва відмовлено у відкритті апеляційного провадження за вищевказаними апеляційними скаргами, поданими представником відповідача (т.1, а.с. 131, 144, 155-156, 174, 189). Ухвали набрали законної сили в момент їх постановлення, в касаційному порядку не оскаржувались.

4 травня 2016 року представник ОСОБА_4 всьоме подав апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі.

Така поведінка сторони відповідача свідчить про зловживання нормами процесуального права з метою затягування строків розгляду справи, направлена на перешкоджання позивачу здійснення в судовому порядку захисту своїх порушених прав та інтересів у встановлені процесуальним законом строки.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: О.В. Борисова

Д.Р. Гаращенко