Справа № 645/9506/15-ц
Провадження № 2/645/879/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Іващенко С.О.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення суми боргу, та відсотків від простроченої суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми боргу та стягнути з відповідача 12176,00 грн інфляційних втрат та 1102,00 грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди. Відповідно до умов договору позивач була зобовязана передати відповідачу за плату нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 72 кв. м., яке розташовано за адресою м. Харків, вул. Харківських Дивізій, буд. 5, а відповідач сплачувати орендну плату у розмірі 3000,00 грн. щомісяця. Відповідно додаткової угоди від 30.10.2011р. орендна плата за погодженням сторін встановлена у розмірі 9000 грн., починаючи з 30.10.2011р. 22.03.2012р. договір було розірвано в односторонньому порядку з боку орендодавця та повідомленням зобовязано орендаря звільнити приміщення до 22.2012р. Приміщення було повернуто орендодавцю 22.03.2012р. Відповідач не виконав умови договору та не сплатив заборгованість за два місяця у сумі в 16 000,00 грн., що підтверджується розпискою відповідача.

17 липня 2013р. Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалене заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, яким позов задоволено, та стягнуто з відповідача на користь позивача 16000,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 29.07.2013р.

На підставі виконавчого листа №2/645/1527/13, виданого 11.09.2013р. відкрито виконавче провадження. Оскільки на даний час боржник жодних дій щодо виконання зазначеного рішення суду не здійснив, позивач звернулась з цим позовом до суду.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

17 липня 2013 року Фрунзенський районний суд м. Харкова виніс заочне рішення по цивільній справі № 645/4185/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення. Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вищезазначеного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення задоволено, з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості за договором оренди від 30.10.2011 в розмірі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень та 229, 40 гривень судового збору.

11 вересня 2013 року виданий виконавчий лист № 2-645/1527/13 на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 липня 2013 року по цивільній справі № 645/4185/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення.

02 жовтня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 жовтня 2013 року з виконання виконавчого листа Фрунзенського районного суду № 2-645/1527/13, виданого 11.10.2013. Виконавче провадження № 40082187.

Згідно з відповідями Головного державного виконавця Фрунзенського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5, які направлялися стягувачу ОСОБА_2 на її заяви про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження № 40082187, боржник ОСОБА_3 не здійснив жодних дій щодо виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 липня 2013 року по цивільній справі № 645/4185/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення.

Таким чином, ОСОБА_3 не виконано зобовязання перед ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості загальною сумою 16 000, 00 (шістнадцять тисяч) гривень за договором оренди нежитлового приміщення від 30 жовтня 2011 року, та щодо сплати ОСОБА_2 суми еквівалентної судовому збору загальним розміром 229,40 гривень, що був сплачений ОСОБА_2 перед подачею позовної заяви до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», в силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно Постанови Вищого Верховного Суду України від 12.09.2011р. «Про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних» Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобовязання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Момент виникнення заборгованості 29 липня 2013 року, коли рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року набрало законної сили.

Інфляційні втрати за весь час прострочення (відповідно до калькулятора інфляції, що функціонує на офіційному сайті Державної служби статистики України інфляція з серпня 2013 року по серпень 2015 року в Харківській області становить 175, 2 %):

Сума боргу * 0,745 = 16 000*0,752= 12 032 (дванадцять тисяч тридцять дві) гривні.

Три процента річних від простроченої суми боргу станом на 21.09.2015 становить:

З 29 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року минуло 157 днів. Таким чином, три процента річних від простроченої суми боргу становить: 16 000 *0,03/365*157= 206 гривень;

В 2014 році прострочення тривало цілий рік. Таким чином, три процента річних від простроченої суми боргу становить: 16 000 *0,03= 480 гривень;

З 01 січня по 21 вересня 2015 року минуло 265 днів. Таким чином, три процента річних від простроченої суми боргу становить: 16 000 *0,03/365*265= 348 гривень.

Як наслідок вищенаведених розрахунків, три процента річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення становить 206+480+348 = 1034 гривні.

Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останнім при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення суми боргу, та відсотків від простроченої суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН 5) на користь ОСОБА_2 загальну суму інфляційних втрат за весь час прострочення суми боргу за договором оренди від 30 жовтня 2011 року, що становить 12 032 (дванадцять тисяч тридцять дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН 5) на користь ОСОБА_2 загальну суму трьох процентів річних від простроченої суми боргу за договором оренди від 30 жовтня 2011 року, що становить 1034 (тисяча тридцять чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН 5) на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 488,00 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя