Справа № 479/957/15-ц
№ 2/479/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

при секретарі Добровольській І.М.

розглянувши у судовому засіданні в смт Криве Озеро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства «Рутенія-М» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення коштів за її користування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства «Рутенія-М» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення коштів за її користування. Вказуючи, що після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 він успадкував земельну ділянку площею 3,49 га кадастровий № НОМЕР_1 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. 12 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським виробничим підприємством «Рутенія-М» укладено договір оренди земельної ділянки та вона перебувала в користуванні відповідача, хоча ОСОБА_2 вказаний договір не підписував. На даний час позивач дізнався, що договір оренди підписувала інша особа, яка не мала на те належних повноважень, вважає, що вказаний договір суперечить вимогам чинного законодавства України, тому звернувся до суду для захисту своїх прав з вимогою розірвати зазначений договір та сплатити оренду плату за 2014 рік в сумі 2 472 грн. 02 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 12 вересня 2008 року підтримали та просили їх задовольнити, оренда плата за 2014-2015 роки відповідачем сплочена повністю.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що укладений договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам закону, протягом строку перебування земельної ділянки в оренді - умови договору виконувалися сторонами, щорічно сплачувалась оренда плата за користування земельною ділянкою, тому просив відмовити в задоволені позову, оскільки відсутні правові підстави для його розірвання.

Вислухавши позивача, представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кривоозерською державною нотаріальною конторою від 7 серпня 2014 року, зареєстрованого за реєстровим № 766, належить право приватної власності на земельну ділянку розміром 3,49 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі договору оренди від 12 вересня 2008 року, зареєстрованого 20 травня 2009 року у Кривоозерському реєстраційному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 71, між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським виробничим підприємством «Рутенія-М» в особі директора Душейко Валентина Пилиповича, передано вказану земельну ділянку в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Чинним цивільним законодавством України, а саме: ст.ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він набуває чинності.

Зі слів позивача спірний договір оренди укладав та підписував не його батько - ОСОБА_2, а інша особа - ОСОБА_4, тому для об'єктивного вирішення справи за клопотанням позивача ухвалами суду від 27 жовтня 2015 року та 18 квітня 2016 року були призначені почеркознавчі експертизи в двох різних експертних установах, на розгляд яких поставлені питання: чи дійсно підпис, який міститься в договорі оренди земельної ділянки, додатку № 1 до договору оренди земельної ділянки, акт прийому передачі - передачі земельної ділянки від 12 вересня 2008 року, який зареєстровано у Кривоозерському відділі Миколаївської філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року за № 71 в графі орендодавець виконано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1?

З матеріалів справи випливає: експертами двічі надіслано до суду клопотання про неможливість проведення почеркознавчої експертизи, оскільки дослідженню підлягає підпис ОСОБА_4, який необхідно порівняти з підписом ОСОБА_2 і необхідно надати вільні зразки його підписів за 2004-2009 роки на 10-15 аркушах, не менше ніж у 15 документах.

Як пояснив позивач в судовому засіданні та його представник вказане клопотання задовольнити не можливо, оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер і не має можливості надати запитуванні документи.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК Україн кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, шо передбачено ч. 4 зазначеної статті.

Враховуючи вказані положення закону, той факт, що відповідач виконує умови договору, який укладено 12 вересня 2008 року,зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 20 травня 2009 року своєчасно сплачує оренду плату, яку приймав ОСОБА_2 до смерті та продовжує приймати позивач ОСОБА_1 після його смерті, тому суд вважає, що показання свідка ОСОБА_4 в тій частині, що він підписав договір від 12 вересня 2008 року за ОСОБА_2 недостатньо для задоволення позову.

12 вересня 2008 року, , між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським виробничим підприємством «Рутенія-М» в особі директора Душейко Валентина Пилиповича, передано вказану земельну ділянку в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. За житя ОСОБА_2 цього факту не заперечував та отримував оренду плату передбачену договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи, що суду не надано належних підтверджуючих доказів стосовно підпису іншою особою спірного договору оренди, за таким обставин, суд не вбачає в діях відповідача передбачених Законом України «Про оренду землі», чинним цивільним законодавством України законних підстав для розірвання договору та скасування його державної реєстрації, тому в задоволені позову необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 152, 158 ЗК України, ст.ст. 16, 526, 651 ЦК України, ст.ст. 22, 25, 31, 32, 35, 36 Закону України «Про оренду землі», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 10, 58, 59, 60, 213- 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського виробничого підприємства «Рутенія-М» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення коштів за її користування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Кривоозерського

районного суду А.П.Кондрачук

Рішення набрало законної сили «_____» ___________________ року

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 479/957/16-ц.

Керівник апарату суду Л.В.Ковальчук