АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/648/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівська Г.В.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ТрофімцяЮ.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про припинення правовідносин та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк» (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати припиненими правовідносини за кредитним договором № 15.3/АК-161.06.2 від 10.11.2006, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Родовід Банк»;

- визнати припиненими правовідносини за договором застави майнових прав № 15.3/АК-161.06.2 від 10.11.2006, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Родовід Банк»;

- визнати припиненими правовідносини за договором застави транспортного засобу № 15.3/АК-161.06.2 від 15.11.2006, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Родовід Банк»;

- усунути перешкоди у володінні майном (автомобіль марки BMW, модель X3, реєстраційний номер НОМЕР_1), що були створені ПАТ «Родовід Банк»;

- зобов'язати ПАТ «Родовід Банк» зняти обтяження рухомого майна та внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про припинення обтяжень на нерухоме майно;

- стягнути з ПАТ «Родовід Банк» судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що нею були повністю виконані зобов'язання за кредитним договором, зокрема сплачена сума заборгованості визначена рішенням суду, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а тому, в силу вимог закону, зобов'язання за кредитним договором та договорами забезпечення є припиненими і відповідач незаконно відмовляється зняти обтяження рухомого майна та внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про припинення обтяжень рухомого майна.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2015 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вважає незаконним і необґрунтованим висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки нею були повністю виконані зобов'язання за кредитним договором, зокрема сплачена сума заборгованості визначена рішенням суду, а тому, в силу вимог закону, зобов'язання за кредитним договором та договорами забезпечення є припиненими і відповідач незаконно відмовляється зняти обтяження рухомого майна та внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про припинення обтяжень рухомого майна.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не визнає належне виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором і за рішенням суду, тобто сторони не досягли згоди з приводу виконання рішення суду. При цьому, районний суд вказав, що банк не пред'являє додаткових вимог до боржника, а боржник не звертається до банку для з'ясування цього питання, а тому позов є передчасним і задоволенню не підлягає.

З вказаними висновками суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2006 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 15.3/АК-161.06.2 та Додаткова угода № 15.3/АК-161.06.2 від 04.11.2008, відповідно до якого відповідач відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 63 100,00 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля згідно контракту № 06-2469 від 03.11.2006; сплату страхових платежів згідно з полісом № 19-3324840. Процентна ставка за Кредитним договором встановлена у розмірі 10% річних.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2013 частково задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_5 - стягнуто з ОСОБА_5 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 10.11.2006 № 15.3/АК-161.06.2, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 14 284,11 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 16.10.2013 становить 114 172,89 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 912,56 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 16.10.2013 становить 7 294,87 грн., пені за прострочення терміну сплати кредиту, процентів і плати за його користування у сумі 30 860,84 грн., втрат від інфляції у сумі 31,70 грн., три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 6 516,62 грн.

Зазначене рішення суду виконано позивачем належним чином та в повному обсязі, про що свідчить сплата сум боргу та компенсація судових витрат, а саме: заборгованість за кредитним договором в сумі 165 888,31 грн.; судовий збір у сумі 1 659, 0 грн., що підтверджується постановами про закінчення виконавчих проваджень відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції № 43817027 від 01.09.2014 та № 43820833 від 01.09.2014 у зв'язку з повним фактичним виконанням.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, банк вважає, що позивачем не виконано в повному обсязі рішення суду, зокрема не сплачена сума заборгованості в доларах, а тому банк не вчиняє дій щодо припинення обтяжень рухомого майна, яке знаходиться в заставі банку. При цьому, на запитання суду представник відповідача повідомив, що постанови державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень є чинними, банком не оскаржені і в установленому законом порядку не скасовані.

З матеріалів справи також вбачається, що банк звертався до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про роз'яснення рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2013 та просив роз'яснити рішення суду, вказуючи на те, що воно є незрозумілим, зокрема, у зв'язку з щоденною зміною курсу долара США, який встановлюється НБУ, банку є незрозумілим, яку саме суму і у якій валюті слід сплатити боржнику на користь стягувача для припинення виконання зобов'язань.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2015 в задоволенні заяви ПАТ «Родовід Банк» про роз'яснення рішення, відмовлено. Відмовляючи в заяві суд вказав на те, що зі змісту судового рішення вбачається, що визначення суми заборгованості ОСОБА_5 було здійснено в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення.

Вказана ухвала, як і рішення суду про стягнення заборгованості, набрали законної сили.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2013, банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив стягнути з останньої суму заборгованості в еквіваленті у гривні. Суд, у відповідності з вимогами процесуального закону, розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У пункті 7.5 Кредитного договору зазначається, що договір діє до повного погашення заборгованості за кредитами, сплати процентів за користування ними, плати за проведення розрахунків.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про припинення між сторонами правовідносин по кредитному договору у зв'язку з виконанням позивачем зобов'язань за ним в повному обсязі, згідно рішення суду, а відтак власна і нічим необґрунтована позиція банку про те, що відповідачем не виконано в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, є повністю безпідставною.

Також слід зазначити, що між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № 15.3/АК-161.06.2 від 15.11.2006 та договір застави майнових прав № 15.3/АК-161.06.2 від 10.11.2006, для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_5 перед банком (заставодержателем) за кредитним договором.

Згідно з пунктом 5.1. Договору застави майнових прав та пунктом 5.3. Договору застави транспортного засобу, дані Договори діють до повного розрахунку Заставодавця із Заставодержателем за Кредитним договором.

Статтею 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Статтею 28 вказаного Закону визначено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Таким чином, враховуючи припинення між сторонами зобов'язання забезпеченого заставою, то й, в силу вимог закону, припинено право застави за договорами застави майнових прав від 10.11.2006 та застави транспортного засобу від 15.11.2006.

У відповідності до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем.

Згідно із ч. 3 ст. 44 вищевказаного Закону, після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Отже, з огляду на припинення між сторонами зобов'язань за кредитним договором та договорами застави, ухилення відповідача від зобов'язання щодо вчинення дій, передбачених законом, для припинення обтяження рухомого майна, переданого в заставу, є неправомірним і таким, що безумовно порушує право позивача.

Частинами 1, 2 ст. 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, договором застави майнових прав, договором застави транспортного засобу, а також зобов'язання відповідача вчинити передбачені законом дії спрямовані на припинення обтяження рухомого майна, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставною та не обґрунтованою вимогу позивача про усунення перешкоди у володінні майном (автомобілем), що були створені відповідачем, оскільки автомобіль перебуває у володінні позивача і останній ним безперешкодно користується, що ним не заперечується.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

З вищенаведеного вбачається, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а отже підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Водночас, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, то у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про припинення правовідносин та зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про припинення правовідносин та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати припиненими правовідносини за кредитним договором № 15.3/АК-161.06.2 від 10 листопада 2006 року, укладеним між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк».

Визнати припиненими правовідносини за договором застави майнових прав № 15.3/АК-161.06.2 від 10 листопада 2006 року, укладеним між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк».

Визнати припиненими правовідносини за договором застави транспортного засобу № 15.3/АК-161.06.2 від 15 листопада 2006 року, укладеним між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) припинити обтяження рухомого майна та вчинити дії щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про припинення обтяжень на рухоме майно - автомобіль марки BMW, модель X3, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), за договором застави транспортного засобу № 15.3/АК-161.06.02 від 15.11.2006.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ) на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська