Справа №591/6177/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/622/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2016 року

у справі за позовом Споживчого товариства «Козацька Слобідка» до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів та забовязання звільнити торгівельне місце,

в с т а н о в и л а :

25 серпня 2015 року Споживче товариство «Козацька Слобідка» звернулося до суду з вказаним позовом, який уточнивши, обґрунтовувало тим, що ОСОБА_3 є членом товариства та згідно договору оренди від 01 червня 2009 року йому передано у користування металевий торгівельний кіоск, розміром 5 кв.м. за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж. Починаючи з 2012 року, відповідач за користуванням орендованим майном кошти не сплачував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 9000 грн. за період з 20 серпня 2012 року по 20 серпня 2015 року та 11550 грн. заборгованості по додаткових пайових внесках за період з 01 жовтня 2012 року по 20 серпня 2015 року. 21 грудня 2015 року загальними зборами членів товариства прийнято рішення виключити ОСОБА_3 із членів товариства та звільнити торгівельний кіоск. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у загальному розмірі 20550 грн. та зобовязати звільнити торгівельний кіоск № 36, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2016 року позов Споживчого товариства «Козацька Слобідка» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 20550 грн. Зобовязано ОСОБА_3 звільнити торгівельний кіоск № 36, що знаходиться за адресою: с. Суми вул. Леваневського, 2Ж. Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне зясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення коштів та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позову. При цьому вказує, що відповідач не підписував заяву про вступ до товариства та акту приймання передачі майна, майна від позивача в оренду не отримував. Вважає, що суд безпідставно відхилив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи для підтвердження вказаних обставин. Зазначає, що не є членом споживчого товариства, а тому не повинен сплачувати обовязкових та додаткових внесків на користь позивача. Звертає увагу, що проводить підприємницьку діяльність на земельній ділянці за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж виключно на підставі рішення Сумської міської ради від 04 березня 2009 року та самостійно сплачує платежі за користування земельної ділянки на користь міської ради, натомість споживче товариство дозвільних документів на здіснення діяльності за вказаною адресою не має, а тому не може надавати будь яких послуг підприємцям, які здійснюють торгівлю на ринку. Крім того, вважає, що позивач збільшив позовні вимоги з порушенням норм процесуального закону.

Заслухавши пояснення представників відповідача, які частково підтримали доводи апеляційної скарги, не наполягаючи на проведенні судової почеркознавчої експертизи, заперечення представників позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Споживчого товариства «Козацька Слобідка», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як член споживчого товариства, повинен виконувати рішення щодо сплати пайових внесків та орендної плати за користування торгівельним кіоском. Крім того, вважав, що, оскільки ОСОБА_3 виключено із членів товариства, то це є достатньою підставою для покладення на відповідача зобовязання по звільненню торгівельного кіоску.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо стягнення заборгованості по сплаті платежів, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 березня 2008 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради проведено державну реєстрацію Споживчого товариства «Козацька Слобідка», а рішенням засновників товариства 06 березня 2008 року затверджено Статут Споживчого товариства «Козацька Слобідка» (а.с. 8, 52 58).

Згідно з п. 3 Статуту споживче товариство створене, як організація громадян, які обєдналися для ведення спільного господарства та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб.

З п. 9, 11 Статут вбачається, що прийом громадян у члени споживчого товариства проводиться за їх письмовою заявою загальними зборами. Члени споживчого товариства можуть вносити додаткові пайові внески на формування фінансових ресурсів та інші цілі. Порядок внесення і повернення додаткових пайових внесків регулюється Положенням про організацію пайового господарства в споживчій кооперації України.

Пунктом 12 Статуту регулюється порядок виходу із членів товариства. Член споживчого товариства може вийти з нього на підставі письмової заяви, яка розглядається загальними зборами членів або за їх дорученням правлінням споживчого товариства у тридцяти денний строк.

18 жовтня 2008 року ОСОБА_3 звернувся до директора товариства із заявою в якій просив прийняти його в члени товариства та прийняти в уставний фонд матеріальні цінності: металевий кіоск вартістю 2300 грн. і згідно протоколу загальних зборів членів (засновників) товариства від 20 березня 2008 року він був прийнятий до складу його членів. Було дозволено членам товариства внести вступний та обовязковий внески, шляхом безоплатної передачі права власності на металеві торгівельні кіоски, які розташовані за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж (а.с. 14).

Відповідно до акту прийому передачі майна в якості вступного та обовязкового внесків 20 березня 2008 року ОСОБА_3 передав у власність товариству металевий торгівельний кіоск за вказаною адресою торгівельне місце № 20. Право власності на металевий торгівельний кіоск перейшло до товариства з моменту підписання даного акту (а.с. 10).

Ці обставини представниками відповідача в суді апеляційної інстанції не спростовувалися.

Крім того, 01 червня 2009 року Споживче товариство «Козацька Слобідка» в особі голови правління ОСОБА_6 та член споживчого товариства ОСОБА_3 уклали договір № 9 згідно з яким відповідач прийняв у користування торгівельний кіоск (інвентарний номер 10013), розміщений за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж, розмір якого складає 5 кв.м. для торгівлі продовольчими чи промисловими товарами, і згідно п. 4.1 умов цього договору він повинен вносити орендну плату в розмірі 250 грн. та сплачувати її до 1 числа поточного місяця. Пунктом 7.2 визначено, що даний договір є безстроковим (а.с. 11).

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників відповідача, ОСОБА_3 виконував умови договору до 2012 року. Вказане підтверджується і його особистою заявою до слідчого УМВС України у Сумській області (а.с. 65).

Правомірність отримання коштів по орендній платі головою товариства ОСОБА_6 була предметом дослідження кримінального провадження, яке було закрите постановою прокурора від 22 липня 2014 року у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 66 71).

Таким чином, у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження, що відповідач був членом споживчого товариства, при вступі в товариство ним було внесено вступний та обовязковий внески, шляхом безоплатної передачі металевого торгівельного кіоску, розташованого за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж.

Договір № 9 від 01 червня 2009 року про прийняття у користування за плату торгівельного місця укладений ним як з членом товариства. Відповідач станом на 2012 рік сплачував орендну плату, а тому його твердження про те, що він здійснює діяльність виключно на підставі рішення Сумської міської ради від 04 березня 2009 року та самостійно сплачує платежі за користування земельної ділянки на користь міської ради, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки цим рішенням було надано дозвіл щодо порядку користування земельною ділянкою, за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж (а.с. 59).

Таким чином, обовязок по сплаті платежів за користування торгівельним кіоском виник на підставі договору від 01 червня 2009 року укладеного між членом споживчого товариства та самим товариством.

Доводи апелянта про те, що він повинен був сплачувати плату за користування торгівельним кіоском іншим особам не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки договірні відносини з цього приводу у відповідача існували саме з Споживчим товариством «Козацька Слобідка» і станом на час виникнення спору ці відносини не припинились.

Посилання представників апелянта на те, що ОСОБА_3 подав 02 лютого 2012 року заяву Споживчому товариству «Козацька Слобідка» про відмову від договору від 01 червня 2009 року, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки доказів на підтвердження того факту, що заява була належно оформлена та передана уповноваженій особі товариства, до суду не надано. До того ж з їх пояснень вбачається, що заява ОСОБА_3 зберігається у інших осіб, а не у товариства.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців ОСОБА_6 є керівником товариства з 11 лютого 2012 року, яка підтвердила, що заява їй не передавалась і сам ОСОБА_3 з цього приводу до неї не звертався. Ці обставини також не спростовані апелянтом.

Таким чином, відповідач станом на день виникнення спору, був членом споживчої спілки, договір оренди не припинив свою дію, а тому він повинен був сплачувати оренду плату відповідно до умов договору.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги Споживчого товариства «Козацька Слобідка» щодо сплати додаткових пайових внесків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про споживчу кооперацію» член споживчого товариства зобов'язаний дотримувати статуту, виконувати свої обов'язки перед споживчим товариством, пов'язані з участю в його діяльності, та рішення загальних зборів, виборних органів управління і контролю.

Порядок сплати додаткових пайових внесків членами споживчого товариства регулюється Положенням про організацію пайового господарства споживчої кооперації України, затвердженим Постановою четвертих зборів Ради Укоопспілки дев'ятнадцятого скликання 24 січня 2007 року.

Згідно з п. 4.2. зазначеного Положення споживче товариство може приймати внески лише за рішенням загальних зборів членів споживчого товариства або уповноваженого ними органу.

Доводи апелянта про те, що додаткові пайові внески сплачуються членами товариства в добровільному порядку не є підставою для відмови в позові в цій частині, оскільки загальними зборами товариства від 09 квітня 2009 року розмір додаткового пайового внеску затверджено з розрахунку площі кожного кіоску 1 м.кв. = 50 грн., а протоколом № 1а від 28 лютого 2012 року розмір додаткового пайового внеску з лютого 2012 року визначений як 70 грн. з 1 м. кв. (а.с. 12).

Ці рішення загальних зборів від 09 квітня 2009 року та 28 лютого 2012 року не оспорені відповідачем, факт сплати внесків до жовтня 2012 року, підтвердив сам ОСОБА_3 у своїй заяві датованій 11 січня 2014 року (а.с. 65). В суді апеляційної інстанції голова правління товариства надавала зошит обліку сплати членами товариства внесків, де є записи щодо сплати відповідачем цих коштів станом на 01 жовтня 2012 року, тобто ОСОБА_3 погоджувався з рішеннями загальних зборів товариства та сплачував додаткові внески.

Таким чином, враховуючи обставини, що члени товариства сплачували внески у звязку з реконструкцією торгівельної зони, що вбачається з постанови Сумського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року у справі за позовом Споживчого товариства «Козацька Слобідка» до Інспекції Державного архітектурного будівельного контролю в Сумській області про зобовязання зареєструвати декларацію про готовність до експлуатації обєкта будівництва: «Реконструкція торгівельної зони м. суми вул. Леваневського, 2Ж» (а.с. 79 87), тому вимоги споживчого товариства щодо стягнення заборгованості по сплаті додаткових пайових внесків є обгрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи питання про зобовязання відповідача звільнити торгівельний кіоск № 36, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Леваневського, 2Ж, суд послався на рішення загальних зборів товариства від 21 грудня 2015 року про виключення відповідача з членів товариства (а.с. 40), однак суд не взяв до уваги, що договір № 9 від 01 червня 2009 року не втратив чинність, відповідно до п. 7.2 є безстроковим, ці обставини не спростовані представниками відповідача. За наявності нерозірваного договору, який є чинним до цього часу, то відсутні підстави для покладення на відповідача зобовязань по звільненню торгівельного кіоску.

Суд першої інстанції цих обставин не врахував, тому рішення в цій частині вимог підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

У звязку з частковим задоволенням позову Споживчого товариства «Козацька Слобідка», відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 2000 грн. витрат на правову допомогу. При цьому колегія суддів бере до уваги, що представник позивача адвокат ОСОБА_7 приймала участь у судових засіданнях у суді першої інстанції (а.с. 44, 123, 143) та апеляційному суді, із акту виконаних робіт (а.с. 141) вбачається, що вона підготувала дві позовні заяви по справі та готувала інші письмові документи. Із заявлених трьох позовних вимог, задоволено дві, тому підлягає стягненню 2/3 частини витрат за правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2016 року скасувати в частині покладення зобовязань по звільненню торгівельного кіоску № 36, що знаходиться за адресою: с. Суми вул. Леваневського, 2Ж та відмовити Споживчому товариству «Козацька Слобідка» у задоволенні цих вимог.

Змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_4 на користь Споживчого товариства «Козацька Слобідка» 1218 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -