Провадження № 4-с/761/252/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Дубовець Л.І. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просив суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу ДВС Шевченківського ГТУЮ Дубовець Л.І. від 08.04.2016 року про закінчення виконавчого провадження та відновити вказане виконавче провадження.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 08.06.2016 року ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову державного виконавця, яка мотивована тим, що рішення суду боржником виконано в повному обсязі згідно повідомлення боржника від 20.02.2016 року. Між тим, за викладеній у виконавчому листі резолютивній частині рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2015 року вбачається, що ним зобов»язано Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» надати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповіді по суті звернень від 26.05.2014 року та від 02.06.2014 року щодо підстав знаходження в допоміжних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 установ, організацій чи юридичних осіб з наданням документів, що підтверджують ці підстави. У матеріалах виконавчого провадження жодних документів щодо належного виконання такого судового рішення в повному обсязі не надано, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та підлягає скасуванню, відтак скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засідання представник заявника та заявник заяву підтримали, з викладених у ній підстав, та просили її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та державний виконавець Дубовець Л.І. в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи оповіщались в установленому законом порядку, але їх неявка в силу строків розгляду та вимог ст.386 ЦПК України не є перешкодою для розгляду поданої скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Державної виконавчої служби. У поданих письмових запереченнях проти позову просили суд у задоволенні скарги відмовити, оскільки за змістом повідомлення представника боржника ОСББ «Науковець» ОСОБА_6 вбачається про добровільне виконання рішення суду із наданням відповіді від 26.02.2016 року по суті звернення.

Представник боржника ОСББ «Науковець» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зважаючи на добровільне виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2015 року у справі №761/34617/14-ц було задоволено частково позовні вимоги та зобов»язано Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» надати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповіді по суті звернень від 26.05.2014 року та від 02.06.2014 року щодо підстав знаходження в допоміжних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 установ, організацій чи юридичних осіб з наданням документів, що підтверджують ці підстави. На підставі вказаного судового рішення заявнику 05.01.2016 року було видано виконавчий лист.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закону) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Частина 5 цієї ж статті встановлює, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

На підставі заяви ОСОБА_1 29.01.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Дубовець Л.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із визначенням 7-денного строку для добровільного виконання вказаного судового рішення.

Після отримання ряду листів від ОСББ «Науковець» державний виконавець відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Дубовець Л.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.04.2016 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана постанова вмотивована тим, що рішення суду боржником фактично виконано згідно повідомлення боржника від 29.02.2016 року.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно листа ОСББ «Науковець» від 29.02.2016 року, що став підставою для винесення оскаржуваної постанови, вбачається про повідомлення державному виконавцю відділу ДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві про надання доказів фактичного виконання із додатком відповіді стягувачу від 26.02.2016 року. За формулюванням якої вбачається про прийняття 04.04.2004 року власниками вказаного будинку рішення про здачу в оренду допоміжних підвальних приміщень для отримання коштів на ремонт і утримання будинку, що відповідає Статуту об»єднання і відповідному Закону.

Між тим, за зверненнями від 26.05.2014 року та від 02.06.2014 року, відповідь на які зобов»язав ОСББ «Науковець» надати суд, вбачається про передачу копій договорів оренди приміщень будинку АДРЕСА_1 із повідомленням дати їх огляду.

З аналізу змісту вказаних листів вбачається про неповне виконання вказаного судового рішення від 02.07.2015 року, оскільки з викладеного у ньому змісту - жодних підстав для знаходження в допоміжних приміщеннях будинку АДРЕСА_1 підприємств державному виконавцю не надано, оскільки відповідь на звернення заявника і інших осіб надано не було, копії договорів оренди не надавались і можливість огляду приміщень не забезпечено.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Державний виконавець та боржник в судовому засіданні не надали доказів належного проведення виконавчих дій та виконання судового рішення у викладеному в ньому змісті, що вказує на неповне виконання такого рішення та передчасного винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.04.2016 року.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до вимог п.18 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року N 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення від 02.07.2015 року, а тому скаргу необхідно задовольнити та визнати винесену державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.04.2016 року незаконною та її скасувати та зобов»язати державного виконавця відновити вказане виконавче провадження.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадженням №49971775 від 08.04.2016 року, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Дубовець Лесею Ігорівною та зобов»язати її відновити вказане виконавче провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: