Провадження №2/359/1728/2016
Справа №359/4797/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, яким просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності по 1/8 частини земельної частки (паю) площею 0,7175 га, що знаходиться в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 вересня 2002 року померла ОСОБА_4 Заповіт за життя вона не складала. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Свердлова, 13 в с. Бережівка Ічнянського району Чернігівської області; земельної ділянки, розташованої на території Бережівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 0,59 га. Крім цього, до складу спадщини входить також ? частина земельної частки (паю) відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, якому зазначена земельна частка належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Проте, за життя ОСОБА_4 не встигла переоформити сертифікат на своє імя. У звязку з цим, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Тому змушенні звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх спадкових прав.

У судове засідання сторони не зявились.

Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить суд його задовольнити, а також розглянути справу без його участі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та просив суд задовольнити позов.

Великоолександрівський сільський голова ОСОБА_7 також надіслав до суду лист №2-16/02/507 від 18 липня 2016 року, яким просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 також надала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 вересня 2002 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК № 397432, виданого виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області від 13 вересня 2002 року (а.с.17).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємицею першої черги за законом є її дочка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кулик) Г.М., що підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого на імя ОСОБА_5 (а.с.8), копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Крім ОСОБА_1 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її онук ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.1266 ЦК України, де зазначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, як 12 листопада 1998 року помер син ОСОБА_4, батько ОСОБА_2 ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №098551, виданим Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області 26 січня 1999 року (а.с.16).

ОСОБА_2 також прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, про що подав до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області відповідну заяву (а.с.85 на звороті).

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи №357, заведеної Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.40). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Судом також встановлено, що після смерті сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадкоємцями стали його дружина ОСОБА_9, матір ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, які 17 жовтня 2000 року отримали свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за законом (а.с.52), яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0274363, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією 27 червня 2000 року (а.с.74).

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 отримали право на спадщину на 1/4 частину земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності ВАТ племзавод «Олександрівка» розміром 2,87 в умовних кадастрових гектарах, а ОСОБА_2 отримав право на спадщину на ? частину земельної частки (паю).

Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Тому, позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом.

12 травня 2003 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Свердлова, 13 в с. Бережівка Ічнянського району Чернігівської області та земельну ділянку на праві приватної власності на землю, розташованої на території Бережівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 0,59 га (а.с.51 на звороті).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частку земельної частки (паю) постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 позивачам відмовлено, у звязку з відсутністю документу, що посвідчує право власності про належність майна спадкодавцеві (а.с.26-27), оскільки за час свого життя ОСОБА_4 хоч і прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_5, проте не встигла у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на ? частину земельної частки (пай) на своє імя.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до довідки за №2-14/01/533 від 20 серпня 2015 року, виданої Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області, ОСОБА_4, яка померла 13 вересня 2002 року дійсно мала право на оформлення права власності на 1/4 частину земельної ділянки (паю) розміром 2,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавцю ОСОБА_5, померлого 12 листопада 1998 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0274363, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією 27 червня 2000 року на підставі рішення Бориспільської райдержадміністрації від 23 травня 2000 року за №257 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 червня 2000 року за № 18508 (а.с.10).

Даний факт також підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області за №2949/02-14 від 22 грудня 2015 року, проте, що згідно запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №133 від 25 грудня 2000 року зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №384892 на імя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2000 року АВН №931540, розмір земельної частки (паю) становить 0,7175 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.12).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивачі, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, в тому числі право на земельну частку (пай), набули право в порядку спадкування за законом з моменту відкриття спадщини.

З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності по 1/8 частині земельної частки (паю) площею 2,87 га, що знаходиться в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.392, ст.1216, ч.1 та ч.2 ст.1258, ст.1261, ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частину земельної частки (паю) площею 2,87 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВАТ племзавод «Олександрівка», що знаходиться в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 13 вересня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частину земельної частки (паю) площею 2,87 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ВАТ племзавод «Олександрівка», що знаходиться в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 13 вересня 2002 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський