АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

25 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Музичко С.Г.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення поруки, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача.

Зазначав, що на забезпечення виконання кредитного договору укладеного між банком та ОСОБА_2, між ОСОБА_1 та банком був укладений договір поруки. Посилаючись на те, що у порушення умов договору банком збільшено розмір процентної ставки без згоди на те поручителя, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності, просив визнати договір поруки припиненим з підстав ст. 559 ЦК України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року позов задоволено. Визнано поруку за договором №7-08Ф/65_Р2 від 15 серпня 2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 припиненою.

В апеляційній скарзі поданій Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом порушено норми матеріального та процесуального права, безпідставно не взято до уваги, що підвищення розміру відсотків не відбувалося, а у зв'язку із невиконанням боржником умов кредитного договору у відповідності до п.3.3.4 кредитного договору застосовано штрафні санкції. Крім того, суд не урахував обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2012 року про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки та третіх осіб в даній справі.

В суді апеляційної інстанції представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» Скрипченко Є.І. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися. Виходячи з положень ч.5 ст.74 ,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що вважав доведеним збільшення процентної ставки банком без згоди поручителя, що є підставою згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України для припинення поруки.

Проте погодитися з таким висновком суду у повній мірі не можна, оскільки він зроблений із порушенням норм матеріального та процесуального права, не ґрунтується на встановлених судом обставинах, що відповідно до положень ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового.

Як убачається з матеріалів справи 15 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №7-08Ф/65, згідно з яким позичальнику надані кредитні кошти в сумі 64 000,00 доларів США. Позичальник зобов'язався кожен місяць частинами повертати кредитні кошти та сплачувати проценти у розмірі 13,8% річних ( п.1.1 ) /а.с.4-7/.

На виконання зобов'язань боржника за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 в цей же день 15.08.2008 року був укладений Договір поруки №7-08Ф/65_Р2 (а.с. 8-10).

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в наслідок чого виникла заборгованість, яка заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.06.2012 року стягнута солідарно з неї як позичальника та поручителів ОСОБА_3 і ОСОБА_1 ( а.с.60-67).

Згідно із ч. 1 статті 553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором боржника за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання поруки припиненою не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як убачається із п.3.3.4 Кредитного договору №7-08Ф/65 від 15.08.2008 року у разі порушення п.п.3.3.12-3.3.16 цього договору позичальник зобов'язується сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.1.1 цього договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення/не дотримання позичальником відповідних умов договору.

Отже, у даному випадку можливість збільшення процентної ставки встановлена умовами кредитного договору.

Згідно з п.1.3 договору поруки укладеного між сторонами поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування ним, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі.

Позивач, укладаючи договір поруки була ознайомлена з усіма умовами кредитного договору та прийняла на себе зобов'язання відповідати перед банком за всіма зобов'язаннями боржника без виключення, що свідчить про погодження поручителя на зміну процентної ставки на 1% у разі порушення позичальником умов договору щодо повернення кредиту, що є по суті штрафною санкцією, а тому не змінює умов основного зобов'язання і не може впливати на обсяг відповідальності поручителів.

За таких обставин не можна вважати, що обсяг відповідальності ОСОБА_1 збільшився.

З огляду на те, що позивач не довів, а суд не встановив збільшення обсягу відповідальності поручителя, правовідношення поруки між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1, як поручителем, не може вважатись припиненим.

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга -задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314, 316, 317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту: у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення поруки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/405/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/57/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.