Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3641/16 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/4553/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Савченко О.В., Кочеткової І.В.,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

У заяві вказував, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишився на її утриманні та проживає разом з нею. На теперішній час дочка навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на другому курсі денної форми навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, хоча має таку можливість. Тому позивач просила в позові про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дочкою 23 років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця м. Запоріжжя, на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1378 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його неправильність в частині визначення розміру аліментів, який не відповідає його матеріальному стану, просить змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши з нього аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/5 частини від його доходу до закінчення нею навчання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

В силу роз'яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов'язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, не досягненням дитиною 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є студенткою другого курсу денного відділення Запорізького електротехнічного коледжу Запорізького національного технічного університету та навчається на контрактній основі, що потребує додаткових матеріальних ресурсів на сплату її навчання ( а.с. 8-11).

Відповідач ОСОБА_2 працює, отримує середню заробітну плату у розмірі 8060 гривень, непрацездатних дружину, батьків, інших дітей не має.

Відтак, задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі ? частики щомісячно, суд вважав, що його матеріальний та сімейний стан дозволяє йому сплачувати саме такий розмір аліментів.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що судом неповно з»ясовано його матеріальний стан, тому стягнуто занадто великий розмір аліментів, але вважає, що спроможний сплачувати 1/5 частку від свого доходу на утримання доньки на період її навчання.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що вони знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 на теперішній час має іншу сім»ю, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 з 28.08.2010р. ( а.с. 34).

З наданих відповідачем довідок банківських установ вбачається, що його дружина ОСОБА_5 під час шлюбу із ним набула зобов»язання зі сплати грошових заборгованостей: перед ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 10 371,39 грн., перед ПАТ «Сбербанк» в сумі 22419,40 грн., перед ПАТ «ВТБ БАНК» - 9 521,24 грн., перед ПАТ «ПлатинумБанк» - 10260,52 грн. ( а.с. 36, 37, 39, 40), а сам ОСОБА_2 має наступну заборгованість: перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 2 354,05 грн., перед ПАТ «ВБР Банк - 5584,41 грн. ( а.с. 38, 55-56).

Зважаючи на ті обставини, що подружжя за рахунок сімейного бюджету погашають проценти на ці суми та самі борги щомісячними платежами, у зв»язку з чим з коштів, що залишаються із заробітку відповідача, на думку колегії, буде складно сплачувати аліменти у розмірі ? частки, розрахованої від цілого доходу.

Тому колегія вважає, що доводи апеляційної скарги по те, що на теперішній час матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплачувати ? частку від його доходу, заслуговують на увагу, що дає підстави для визначення розміру аліментів у меншому розмірі, ніж визначив суд, а саме у розмірі 1/5 частки від доходу.

Також колегія вважає обґрунтованими зауваження апелянта в тій частині, що судом стягнуті аліменти у зв»язку з навчанням повнолітньої доньки з 22 червня 2016р., тобто ще до моменту як їй виповнилось 18 років.

Так, 18 років ОСОБА_4 виповнилось 06 липня 2016р., та за рішенням суду відповідач до цієї дати сплачував на її утримання аліменти як на неповнолітню дитину.

Тому суд безпідставно визначив датою, з якої слід стягувати аліменти на повноліт-

ню дочку, дату подання позову - 22 червня 2016р.

Колегія вважає, що стягнення аліментів на повнолітню ОСОБА_4 слід визначити з 01 вересня 2016р., тобто з початку навчального року після досягнення нею повноліття.

Беручи до уваги все вищевикладене, колегія у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне змінити рішення суду в частині стягнутого розміру аліментів та дати, з якої їх слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314-316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року у цій справі змінити, визначивши аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: