Справа № 372/47/16-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3463/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 18 23.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сліпченка О.І.

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» до ОСОБА_2, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Василенко Лесі Вікторівни, третя особа - ОСОБА_4, про визнання припиненим договору іпотеки, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІПК» (надалі ТОВ «ІПК») звернулося до суду з позовом та просило визнати припиненим з 01 липня 2015 року договір іпотеки від 22 лютого 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності, внесені Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Василенко Л.В. за заявою ОСОБА_2

20 квітня 2016 року позивач подав заяву про накладення арешту на нерухоме майно, власником якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться ОСОБА_2.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року ТОВ «ІПК» відмовлено у забезпеченні позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який необхідно застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України встановлено види забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є договір іпотеки від 22 лютого 2013 року, укладений між сторонами, який позивач просить визнати припиненим та скасувати записи в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Предметом договору іпотеки є - комплекс, який складається з ресторанного комплексу «Дача» і земельної ділянки розміром 1,3933 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Земельні ділянки на які просить накласти арешт представник позивача є відмінними від зазначеної в договорі іпотеки, предметом договору іпотеки, який оспорюється фактично є інше майно, доводи представника позивача щодо можливого відчуження відповідачем іпотечного майна і в разі задоволення позову це вплине на права позивача та утруднить чи/або унеможливить виконання рішення у цій справі, є безпідставними.

Із матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується необхідність застосування забезпечення позову позивачем не подано, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують законності постановленої судом першої інстанції ухвали.

Таким чином, на думку колегії суддів висновки суду є правильними та відповідають обставинам справи і вимогам закону, підстави для скасування ухвали суду відповідно до ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІПК» - відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді: