Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/4504/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3965/16 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Евальд Д.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути майно,

В С Т А Г Л В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_5, про визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути майно.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року позов повернуто позивачу для подання його до належного суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи зазначену ухвалу суддя міськрайонного суду виходив з того, що договір між сторонами має господарський характер та повязаний з господарською діяльністю, тому заява підвідомча господарському суду.

Між тим, з такими висновками погодитись не можна, оскільки суд першої інстанції дійшов до нього без належного зясування обставин спору та вимог процесуального законодавства.

Так, відповідно до ст. 1 та п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі спори у справах між підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами та громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус субєкта підприємницької діяльності, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів.

Разом з тим, з матеріалів позову вбачається, що хоча вимога про визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути майно й витікає з договору оренди майна, укладеного між сторонами, однак цей договір позивач уклав як фізична особа, який не є субєктом господарювання.

Таким чином, спір виник між фізичною особою та фізичною особою підприємцем.

За таких обставин, судова колегія вважає, що дану справу, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, належить розглядати загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, посилання судді на ст. 115 ЦПК України є помилковим, оскільки вона регулює недотримання територіальної підсудності справи суду першої інстанції, а не при порушенні правил цивільної юрисдикції /підвідомчості/, які регулюються ст. ст. 15, 122 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, ухвала підлягає скасуванню, а справа поверненню до того ж суду для виконання вимог ст. ст. 118-122 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року по справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: