У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

27.10.2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на рухоме майно, зняття з нього арешту і скасування його розшуку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною позовною заявою.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви: майнового характеру фізичною особою становить ?1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; немайнового характеру фізичною особою становить ? 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у місячному розмірі з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить - 1378 гривень.

Як випливає з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги: визнання права власності на рухоме майно (майнова вимога), зняття з нього арешту (немайнова вимога) і скасування його розшуку (немайнова вимога).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України). При цьому, судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, позивачем не надано жодного підтвердження, що накладення арешту було здійснено на підставі постанови державного виконавця, в прохальній частині позову вказано лише про зняття арешту накладених третьою особою після 06.06.2013 року та скасувати його розшук, оголошений після 06.06.2013 року, як і не надано інших будь-яких письмових доказів. А тому, позивачу необхідно надати документальне підтвердження накладення арешту на підставі постанови державного виконавця та відповідно уточнити позовні вимоги з урахуванням наведеного.

Крім того, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на зміни до запису № 6 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 06.06.2013 року 16:24:12, а саме вилучення спірного обєкту із обєктів обтяження ПАТ «Індексбанк» на підставі договору № 4 від 06.06.2013 року про внесення змін до договору застави транспортних засобів № 3-01/11 від 05.01.2011 року. Разом з тим, до матеріалів позову такий не долучено.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі, і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначено ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на рухоме майно, зняття з нього арешту і скасування його розшуку - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4