печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - відповідач-1, ПАТ «Дельта Банк»), Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - відповідач-2, ПАТ «УкрСиббанк»), в якому просить визнати договір поруки № 203973 від 16.05.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, припиненим; стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Приватним підприємством «АЛКАЗАР» було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредитні кошти в розмірі 36 890,00 дол. США та сплатити плату за кредит. Кредит було забезпечено заставо обладнання, відповідно до договору застави обладнання № 126704 від 16.05.2008 року та порукою, згідно договору поруки № 203973 від 16.05.2008 року. За умовами договору поруки Поручитель - ОСОБА_1 зобов'язався перед Кредитором відповідати за невиконання ПП «АЛКАЗАР» усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли за кредитним договором № 0 від 11.04.2008 року. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. ПП «АЛКАЗАР» взяло на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16.05.2011 року, сплачуючи її часинами згідно графіку. Отже, порушенням кредитного зобов'язання слід рахувати несплату чергового платежу, передбаченого графіком. Відтак, протягом шести місяців після несплати чергового платежу ПП «АЛКАЗАР» відповідачі повинні були направити позивачу - Поручителю вимогу про виконання зобов'язання за кредитним договором. Однак, оскільки відповідачі таку вимогу позивачу не направляли, договір поруки є припиненим.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим та справу призначено до судового розгляду.

12.10.2015 року на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 про зміну предмету позову в якій останній просив поруку, що виникла на підставі договору поруки № 203973 від 16.05.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, припиненою; судові витрати стягнути з відповідачів (а. с. 84-90).

03.02.2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення ПАТ «УкрСиббанк» в яких останнє просило в позові відмовити, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» є неналежним відповідачем, зважаючи на укладення 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2008 року передано ПАТ «Дельта Банк».

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав з урахуванням заяви про зміну предмету позову та просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, заявивши про застосування строку позовної давності.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, у письмових запереченнях від 01.02.2016 року просив розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, заважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», (Банк) та Приватним підприємством «АЛКАЗАР» (Позичальник) було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого Банк зобов'язувався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти в розмірі 36 890,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених договором.

У п. 1.2 кредитного договору сторони погодили, що надання кредиту здійснюється 16.05.2008 року, а Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору), якщо не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі Додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково).

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В забезпечення виконання кредитного договору № 0 від 16.05.2008 року 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № 203973, згідно умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ПП «АЛКАЗАР» усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли за кредитним договором № 0 від 11.04.2008 року. Термін виконання основного зобов'язання 16.05.2011 року.

Згідно п. 1.4 договору поруки, відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Відповідно до ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як визначено у ст.. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст..ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При чому, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, ПП «АЛКАЗАР» (а відтак і поручитель - ОСОБА_1.) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16.05.2011, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Отже, заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14 та в постанові від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14.

Оскільки відповідно до ст.. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Так, як погоджено сторонами у кредитному договорі № 0 від 16.05.2008 року, Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору). Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати з 10 по 16 число кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості, наданої ПАТ «УкрСиббанк», останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.05.2008 року було здійснено 07.11.2008 року, сплата чергового платежу за графіком 10.12.2008 року.

Відтак, ПАТ «УкрСиббанк» повинен був пред'явити вимогу до поручителя - ОСОБА_1, до 11.06.2009 року, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Проте, ПАТ «УкрСиббанк» належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження направлення вимоги ОСОБА_1 протягом вказаного строку не надало. Натомість, ПАТ «УкрСиббанк» надало копію рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.09.2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ПП «АЛКАЗАР» та ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, на підтвердження звернення до поручителя з вимогою.

За таких обставин, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» в межах шестимісячного строку не звернулось до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.05.2008 року, відповідно до умов договору поруки № 203973 від 16.05.2008 року, то така порука є припиненою.

Щодо тверджень, що ПАТ «УкрСиббанк» є неналежним відповідачем, то суд зазначає наступне.

Так, дійсно 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (Продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого Продавець продав, а Покупець придбав та прийняв права вимоги за кредитами, виданими Продавцем Позичальникам, в тому числі, і за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2008 року, позичальник ПП «АЛКАЗАР», порука ОСОБА_1, договір поруки № 203973 від 16.05.2008 року, застава майна ПП «АЛКАЗАР», відповідно до договору застави від 16.05.2008 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу викладеного вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк».

Разом з тим, договір поруки № 203973 від 16.05.2008 року було укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, при чому, порука припинила свою дію 11.06.2009 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відтак ПАТ «УкрСиббанк» є належним відповідачем у справі.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання поруки, що виникла на підставі договору поруки № 203973 від 16.05.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, припиненою є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 252, 512, 513, 516, 553, 554, 559, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 14, 15, 60, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити . Визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки №203973 від 16 травня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1, припиненою.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.