АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа : ОСОБА_4, про стягнення коштів ,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що 20.07.2014 року о 12 год. 30 хв. на бульварі Кольцова в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Тойота д.н.з. НОМЕР_2, який належить йому, та автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1,яким керував ОСОБА_4.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року винним у скоєнні ДТП за вказаних обставин був визнаний ОСОБА_4.

Внаслідок зіткнення автомобілів його автомобіль зазнав пошкодження, в зв»язку з чим вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 54 968 грн.34 коп..

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила йому 29 488,22 грн., а решту суми в розмірі 24 480,12 грн. він сплатив ТОВ «ВіДіАвтострада», яке провело ремонт його автомобіля, особисто.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», 08.12 2014 року він звернуся із заявою про страхове відшкодування до цієї компанії, надавши всі необхідні документи.

Посилаючись на те, що йому не було виплачено відповідачем страхового відшкодування,просив стягнути з останнього 24 480,12 грн. страхового відшкодування, 6 031,46 грн. пені за прострочення виконання зобов»язань за період з 08.03.2015 року по 29.07.2015 року, 7 543,96 грн. інфляційних втрат та 301,57 грн. 3-х процентів річних за 144 дні прострочення.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким задовольнити позов. Зазначає,що суд безпідставно не взяв до уваги акт виконаних робіт №ВДИСА- 052128 від 30.10.2014 року ТОВ «ВіДіАвтострада»,за проведення якого ним сплачено особисто грошові кошти по квитанції від 05.12.2014 року у розмірі 24 480,12 грн..

Вислухавши доповідь судді,пояснення представника позивача,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що 20.07.2014 року о 12 год. 30 хв. на бульварі Кольцова в м. Києві,керуючи автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1,ОСОБА_5 було порушено Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки Тойота д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року винним у скоєнні ДТП за вказаних обставин був визнаний ОСОБА_4

Внаслідок зіткнення автомобілів автомобіль позивача зазнав пошкодження і згідно з актом виконаних робіт №ВДИСА- 052128 від 30.10.2014 року ТОВ «ВіДіАвтострада» вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 54 968,34 грн., в тому числі з них ПДВ 9 161,39 грн., в зв»язку з чим вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 54 968грн.34 коп..

Оскільки 05.08. 2013 року між позивачем та ПрАТ « Страхова компанія «Страхова група» було укладено договір №28-5000-13-00322 добровільного страхування наземних транспортних засобів,цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті строком до 06.08 2014 року, вказаною страховою компанією 13 серпня 2014 року складено страховий акт № ДККА-38540, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 29 488,22 грн., з врахуванням того, що вартість відновлювального ремонту становить 54 968,34 грн., вартість матеріального збитку за умовами зазначеного договору страхування становить 33 052,46 грн. і безумовна франшиза у розмірі 2% складає 3 564,24 грн..

Вказана сума страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Страхова група» була сплачена за заявою позивача ТОВ «ВіДіАвтострада».

Позивачем сплачено ТОВ «ВіДіАвтострада» особисто по квитанції № 12893603 від 05.12.2014 року 25 480,12 грн..

Пред»явивши даний позов до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»,позивач виходив з того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована цією страховою компанією на підставі полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС/4452966, проте 08.12.2014 року звернувшись до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з завою про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 24 480,12 грн., отримав відмову.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог,суд першої інстанції встановив і виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами розмір шкоди, який повинен відшкодувати відповідач, як це передбачено ст.ст.22,29 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому суд зазначив в рішенні, що до такого висновку призвели дії самого відповідача, який не надав страховику автомобіль для огляду та виконання страховиком вимог ч.34.2 ст.34 вказаного Закону, а також не виконання ним клопотання експерта по призначеній судом експертизі для визначення розміру шкоди з врахуванням фізичного зносу, а акт виконаних робіт ТОВ «ВіДіАвтострада»,на який посилається позивач на підтвердження вимог, не може слугувати доказом розміру шкоди, який повинен відшкодувати відповідач, оскільки не визначено фізичний знос автомобіля позивача, розмір якого не відшкодовується страховиком в даному випадку.

Колегія суддів вважає такий висновок суду відповідним обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують.

В даному випадку не може бути застосовано лист Верховного Суду України від 09.07.11 року, щодо роз»яснення визначення розміру заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту ,на який йдеться посилання в апеляційній скарзі,оскільки в даному випадку при визначенні розміру шкоди, яка відшкодовується страховиком, враховується знос автомобіля позивача, який експлуатується 7 років, неодноразово потрапляв у ДТП та піддавався відновленому ремонту, що неможливо було встановити судом без надання належних та допустимих доказів з цього питання.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -