Справа № 373/1861/15-ц Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/536/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 41 24.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є. М.,

суддів: Коцюрби О.П., Журби С.О.,

за участю секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області та Телерадіокомпанії "Альта" про захист честі і гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся із позовом до суду і просить визнати недостовірною інформацію, поширену Переяслав-Хмельницькою міжрайонною прокуратурою, в особі прокурора ОСОБА_7 та ТРК «Альта» про те, що «ОСОБА_2 висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів у сумі сто п'ять з половиною тисяч гривень, які він намагався отримати через свою довірену особу»; зобов'язати відповідачів спростувати таку недостовірну інформацію шляхом повідомлення в той самий ефірний час, а також стягнути із Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури на його користь моральну шкоду в розмірі 01 грн. 00 коп. та стягнути з обох відповідачів на його користь понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити. Позовні вимоги не змінювали, не уточнювали та не доповнювали.

Переяслав-Хмельницький міжрайонний прокурор Київської області ОСОБА_7, як представник Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області заявлені вимоги не визнав, про що зазначив у письмовому запереченні та оголосив його в судовому засіданні.

Представник ТРК «Альта» позовні вимоги не визнав, зазначивши, що телерадіокомпанія у випуску новин від ІНФОРМАЦІЯ_1 виклала короткий сюжетний зміст інтерв'ю з прокурором.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури Київської області та телерадіокомпанії «Альта» про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Не погоджуючись із висновком, наведеним в рішенні, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу «Альта» в інформаційній програмі «Огляд новин» було подано сюжет інтерв'ю Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора. В фрагменті цього інтерв'ю, що було переглянуто в судовому засіданні, та справжність якого жодною із сторін не оспорюється, Переяслав-Хмельницький міжрайонний прокурор ОСОБА_7, серед іншого, поширив таку інформацію: «ОСОБА_2 висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів у сумі сто п'ять з половиною тисяч гривень, які він намагався отримати через свою довірену особу».

Відповідно до принципу диспозитивності, що закріплений в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, колегія суддів надає оцінку наданим сторонами доказам по справі в межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожен має право вимагати в судовому порядку спростування недостовірної інформації, що порочить його честь і гідність.

Зміст цивільно-правового захисту честі, гідності та ділової репутації становлять правовідносини, в яких морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати за судом спростування відомостей, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Зобов'язаними суб'єктами зазначених правовідносин є особи, які незалежно від наявності їхньої вини, поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, які порочать честь і гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам особи про яку такі відомості поширені.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. №1, що тлумачаться судом, як узагальнення судової практики, відповідачем у справі є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України позивач має право на відповідь, а також на спростування поширеної відносно нього недостовірної інформації. Моментом виникнення права на спростування є поширення інформації у телеефірі серед глядачів телеканалу «Альта» 10 червня 2015 року.

Позивач, обіймаючи посаду начальника комунального підприємства «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства», в розрізі положень Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.04 р. на 872-му засіданні Комітету Ради Міністрів Ради Європи, а також рекомендацій, що містяться у Резолюції 1165 ПАРЄ про право на недоторканість приватного життя не набув статусу публічної особи (фігури). Отже, висловлювання, що допущені у телесюжеті стосуються позивача не як публічної, а як приватної (пересічної) особи.

Вимога поваги до приватного життя автоматично обмежується в тій мірі, в якій окрема особа сама ставить своє особисте життя у залежність від громадського життя або інших інтересів, які забезпечуються захистом.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів було встановлено, що за п'ять днів до виходу телесюжету в ефір, 05.06.2015, позивачу було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України. Таке повідомлення було вчинено заступником начальника СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майором міліції ОСОБА_5 та погоджено старшим прокурором Переяслав-Хмельницької міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 і вручено позивачу цього ж дня. Серед іншого, це повідомлення містить дані (посилання) про те, що позивач висунув незаконну вимогу щодо передачі йому грошових коштів в сумі 105,5 тисяч гривень за виконання певних робіт через свою довірену особу.

Відповідно до постанови про зміну та визначення групи прокурорів, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017 від 05.06.2015 Переяслав-Хмельницький міжрайонний прокурор ОСОБА_7 є керівником такої групи прокурорів. Тобто, інформація про хід досудового розслідування в даному кримінальному провадженні була відома йому по службі.

Аналогічна інформація міститься також у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 06.06.2015 відносно позивача.

Така ж інформація була поширена і набула розголосу 08.06.2015 при розгляді вищевказаного клопотання слідчим суддею Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду.

Із поданих прокурором доказів вбачається, що інформація про затримання, підстави затримання та підозру у вчиненні кримінального правопорушення відносно позивача була також розповсюджена третіми особами в мережі Інтернет в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту виходу в ефір сюжету з оспорюваною позивачем тезою в програмі «Огляд новин» на ТРК «Альта».

Сторони в даній справі мають рівні права та обов'язки щодо доведеності всіх обставин, на які вони посилаються.

Якщо позивач вважає поширену інформацію недостовірною, він має довести такий факт недостовірності, а спростування недостовірної інформації здійснюється відповідачами, які її поширили.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. №1, згідно з положеннями статті 277 ЦК ( 435-15 ) і статті 10 ЦПК (1618-15) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Натомість, колегія суддів не вбачає жодних належних та допустимих доказів стосовно апелянта про поширення щодо нього недостовірної інформації.

Прокурор, як представник відповідача в справі, навпаки довів правомірність свого посилання не певні факти відносно позивача на підставі письмових доказів: повідомлення про підозру від 05.06.2015 у вчиненні кримінального правопорушення. Таке повідомлення про підозру було вчинено не ним, а відповідною службовою особою в межах кримінального провадження відповідно до вимог КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобам масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Натомість, апелянтом не доведено факту поширення відносно нього інформації, яка є недостовірною, відсутністю доказів які б спростовували поширену відповідачами інформацію, наявністю даних з офіційних джерел про певну інформацію щодо позивача у відповідачів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: