Справа № 364/1509/15-ц
Провадження № 2/364/28/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Київській області, Володарської районної ради Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Володарського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що згідно договору міни від 02.12.2004 року він провів обмін своєї квартири АДРЕСА_1 на приміщення Володарського районного відділу статистики. ОСОБА_1 зазначає, що добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується зазначеним нерухомим майном, постійно сплачує платежі. Позивач просить визнати за ним право власності на нежилу будівлю по АДРЕСА_2, загальною площею 297,9 кв.м. та на прилеглу до неї земельну ділянку під забудовою розміром 2677,03 кв.м. .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники Головного управління статистики в Київській області позовні вимоги не визнали.

Представник Володарської районної ради Київської області позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини: 02.12.2004 року було укладено договір міни відповідно до якого ОСОБА_1 здійснив обмін квартири АДРЕСА_1 на приміщення управління статистики по АДРЕСА_2 (а.с.5-6). Цивільним кодексом України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, не передбачено укладення договір міни між сторонами цивільних правовідносин. Відповідно до розпорядження Володарської районної державної адміністрації Київської області № 389 від 28 вересня 2005 року було надано дозвіл на обмін та прийняття квартири АДРЕСА_1 до спільної власності територіальних громад Володарського району (а.с.7). Згідно довідки № 12.1-50/4481 від 21.12.2015 року виданої Головним управлінням статистики в Київській області, ГУ статистики в Київській області звернулось до Володарської районної ради Київської області з пропозицією прийняти у спільну власність територіальної громади Володарського району адміністративну будівлю в АДРЕСА_2. Рішенням другої позачергової сесії сьомого скликання другого засідання Володарської районної ради Київської області було надано згоду на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району адміністративної будівлі. 28 серпня 2004 року між Володарським районним відділом статистики Київської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди, згідно якого ОСОБА_1 орендував будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Згідно рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради Київської області, було прийнято рішення прийняти як дар до спільної власності територіальних громад Володарського району не житлове приміщення в житловому будинку в АДРЕСА_1, від гр. ОСОБА_1 та в п. 3 вказаного рішення зазначено, що разі прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться в АДРЕСА_2, приміщення буде продане ОСОБА_1 по оціночній на момент продажу вартості. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, адміністративна будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, є державною власністю (а.с.35) та відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_1, користувачем земельної ділянки площею 0,2677 га, в АДРЕСА_2 Київської області є ГУ статистики в Київській області (а.с.36). Відповідно, на момент розгляду справи є звернення ГУ статистики в Київській області до Володарської районної ради Киїївської області, щодо передачі нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, з державної в комунальну власність. Представником відповідача Володарської районної ради Київської області надано пояснення, що після завершення процедури передачі майна з державної в комунальну власність та реєстрації за Володарською районною радою Київської області, буде вирішуватись питання про можливе відчуження ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

За змістом ст. 344 ЦК України обставини, які мають значення для справи, і які повинен довести позивач, як визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України, є: законність об'єкту володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та безперервність володіння. Вказані обставини у сукупності позивачем ОСОБА_1 не доведені та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику відмовлено.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року, а пунктом 8 цих положень визначено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Із наданих доказів виходить, що спірне нерухоме майно на праві власності належить Головному управлінню статистики в Київській області, отже власник вказаного нерухомого майна був відомим. Позивач ОСОБА_1, знаючи про дійсного власника нерухомого майна, не може бути володільцем у розумінні ч. 1 ст. 344 ЦК України нежилої будівлі по АДРЕСА_2, загальною площею 297,9 кв.м. та прилеглої до неї земельної ділянки під забудовою розміром 2677,03 кв.м., за набувальною давністю. Окрім того, відповідно до наданого позивачем рішення Володарської районної ради Київської області від 09.08.2005 року, про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, п. 3 зазначено, що гарантувати гр. ОСОБА_1, що в разі прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, йому буде продане вказане приміщення по оціночній вартості на момент продажу.

Тому, враховуючи все вищевикладене, ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 22, 316, 328, 344, 392 ЦК України, ст.ст. 209, 212, 214, 215, 218, 294-296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління статистики в Київській області, Володарської районної ради Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко