АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 632/206/14-ц Головуючий І інстанції Кочнєв О.В.
Провадження: 22-ц/790/5593/16 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_1, служба у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа : служба у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі в вихованні та вільному спілкуванні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

встановила:

08.07.2016 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.03.2014 року, яке набрало законної сили 10.04.2014 року, зобовязано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому числі у спілкуванні по телефону та засобами інтернету, а також визначено способами спілкування та участі у вихованні ОСОБА_3 особисте спілкування за місцем проживання ОСОБА_2 у суботу з 9-00 години до 17-00 години, побачення за місцем мешкання ОСОБА_1 у вівторок, середу та четвер з 16-00 години до 18-00 години за домовленістю між батьками та з урахуванням інших обставин. Додатково визначено, що дитина повинна спільно відпочивати з ОСОБА_2 10 днів на літніх канікулах та в державні свята 1 та 2 травня та 23 серпня щорічно. Після набрання вищевказаним рішенням суду законної сили, відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку виконувала рішення суду, через що він не звертався до суду для отримання виконавчого листа, однак на даний час вона перестала виконувати рішення суду, тому він змушений звернутися до суду із даною заявою для подальшого примусового виконання рішення суду.

Просив поновити строку предявлення виконавчого листа від 10.04.2014 року (строк набрання судовим рішенням законної сили) про цивільній справі №632/206/14-ц до виконання.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк предявлення виконавчого листа від 10.04.2014 року (строк набрання судовим рішенням законної сили) про цивільній справі №632/206/14-ц до виконання, яким ОСОБА_1 було зобовязано не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому числі у спілкуванні по телефону та засобами інтернету, а також визначено способами спілкування та участі у вихованні ОСОБА_3 особисте спілкування за місцем проживання ОСОБА_2 у суботу з 9-00 години до 17-00 години, побачення за місцем мешкання ОСОБА_1 у вівторок, середу та четвер з 16-00 години до 18-00 години за домовленістю між батьками та з урахуванням інших обставин. Додатково визначено, що дитина повинна спільно відпочивати з ОСОБА_2 10 днів на літніх канікулах та в державні свята 1 та 2 травня та 23 серпня щорічно, покладено обовязок на ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 про зміну місця навчання та перебування дитини та стан здоров`я дитини, в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання, визначеного Законом України «Про виконавче провадження». Після набранням ухвалою суду законної сили за умови звернення ОСОБА_2 видати йому виконавчий лист по справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову про відмову ОСОБА_2 в заяві про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_2 взагалі не отримував вказаний виконавчий лист. Матеріали справи не містять доказів щодо поважності пропуску ОСОБА_2 строку предявлення виконавчого документу до виконання.Суд першої інстанції достатньо не обґрунтував, не навів достатніх мотивів, за якими він вважає, що у справі є поважні причини для поновлення пропущеного строку ОСОБА_2

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив, з того, що положеннями ст. 14 ЦПК України презюмується обовязок суду по контролю за виконанням вже постановленого судового рішення, яке набрало законної сили. В судовому засіданні на думку районного суду мала місце поважність причини пропуску предявлення ОСОБА_2 виконавчого документа по даній справі до виконання, оскільки такий пропуск строку відбувся через незалежні від нього причини, з волі заінтересованої особи, яка не виконала судове рішення в добровільному порядку належним чином, а тому вказаний строк йому слід поновити.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками, так як вони є необґрунтованими та не відповідають вимогам закону і обставинам справи.

Згідно п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 368 ЦПК питання пов'язані із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.03.2014 року частково були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

У встановленому законом порядку вказане рішення оскаржено не було.

Таким чином, рішення суду у цій справі набрало законної сили 10.04.2014 року та підлягало виконанню на загальних підставах. Відповідно, із заявою про видачу виконавчого листа ОСОБА_2 повинен був звернутися після 10.04.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання 08.07.2016 року.

В той час як строк предявлення виконавчих листів до виконання сплинув 10.04.2015 року.

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_2 про отримання рішення суду та виконавчих листів після набрання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.03.2014 року законної сили 10.04.2014 р.

Сам ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду пояснив, що виконавчі листи взагалі не отримував.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, що пропуск строку відбувся через незалежні від ОСОБА_2 причини, з волі заінтересованої особи, яка не виконала судове рішення в добровільному порядку належним чином.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення дій.

В своїй заяві про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання як на причину пропуску строку ОСОБА_2 посилається на те, що потреба у отриманні ним виконавчого листа до 2016 року була відсутня, оскільки ОСОБА_5 в добровільному порядку виконувала вказане рішення. На даний час ОСОБА_5 припинила виконувати рішення в добровільному порядку, у звязку з чим він навіть був вимушений звернутись до органів поліції із заявою про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за умисне не виконання рішення суду за ч.1 ст.382 КК України, внесене в ЄРДР за №0000625.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник апелянта наполягала на тому, що ОСОБА_5 продовжує виконувати рішення суду від 19.03.2014 року в добровільному порядку. Лише через хворобу дитини, вона не надавала згоду на переїзд дитини до батька, при цьому не заперечувала проти спілкування ОСОБА_2 з дитиною за місцем мешкання останнього.

Відтак, ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції поважних причин для поновлення строку для предявлення виконавчих листів до виконання ОСОБА_2 не навів, доказів про неможливість вчасно отримати виконавчі листи не надав. Дійсні істотні труднощі які існували у позивача, що стали причиною пропуску строку отримання вчасно виконавчого документу та предявлення його до виконання ОСОБА_2 не навів.

Звернення ОСОБА_2 з заявою про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за умисне не виконання рішення суду за ч.1 ст.382 КК України не є підставою та поважною причиною, щодо поновлення йому строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів виходить з того, що на протязі тривалого часу після набрання рішенням законної сили заявник не вчинив жодних дій щодо примусового виконання рішення суду. Матеріали справи не містять доказів, що такі дії не були вчинені позивачем з поважних причин.

Виконавчий лист ОСОБА_2 взагалі не отримував, тому відсутні підстави для поновлення строку предявлення виконавчого документу для виконання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви, у звязку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з постановою нової ухвали про відмову в задоволенні заяви, відповідно до п.2 ч.2 ст. 307 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 304, 307, 311, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2016 року скасувати та прийняти нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на предявлення виконавчого документу для виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді