Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 Справа №607/18539/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03 грудня 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася дочка. Дитина проживає з нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, розглянувши справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, як слідує з поданої нею письмовою заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 27 грудня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 січня 2015 року.

Від даного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06 вересня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим дочка перебуває повністю на її утриманні.

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1, що слідує з довідки № 3077 від 10 листопада 2015 року, виданої ТОВ «КомЕнерго-Тернопіль-2».

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

При розгляді справи судом не здобуто доказів, на підставі яких суд міг би прийти до висновку про те, що розмір стягуваних із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доцільно визначити у розмірі 1500 гривень. При цьому суд бере до уваги надані позивачем докази із приводу стану здоров'я дитини, а саме довідку №4469 від 12 листопада 2015 року, видану Тернопільським обласним лікарсько-фізкультурним диспансером. Разом з тим, щодо матеріального стану відповідача в позовній заяві зазначено лише, що він має значні доходи. Жодних доказів з цього приводу суду не надано.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 224, 226, 228, 232, 233, ч. 1 ст. 294, ч.1 ст. 296, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця с. Вибудів Козівського району Тернопільської області) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 03 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 478 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеля ційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя