№ 336/5411/16-ц
провадження № 2/336/2786/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради (третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації») про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.09.2016 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 25.06.2015 р. померла його мати ОСОБА_2 Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 6 по вул..Виробничій в м.Запоріжжя. Заповіт на випадок смерті ОСОБА_2 не залишила. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки право власності за спадкодавцем на зазначений будинок не зареєстровано належним чином.

07.07.1956 р. на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою № 3/5862 на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 28.04.1956 р. за № 8 його батькові ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 469 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, селище Димитрова, 59 (нова адреса: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, б.6).

За даними первинної технічної інвентаризації об»єкту нерухомості, проведеної 28.01.1964 р. на зазначеній ділянці були розташовані житлова тимчасова будівля літ.А та фундамент під житловий будинок.

На підставі рішення народного суду Шевченківського району від 13.04.1970 р. шлюб між батьками розірвано та розподілено спільно нажите майно та виділена споруда, розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, 6 ОСОБА_2

Рішення суду про розподіл будинку між подружжям є документом на підставі якого реєструвалося право власності на житловий будинок, згідно Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, який міститься (п.25) в Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966 р.

В 1973 р. у зазначену житлову будівлю було проведено газопостачання, на підставі проекту газопостачання від 21.02.1973 р.

За час свого життя ОСОБА_2 намагалася належним чином зареєструвати своє право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, 6, але не встигла цього зробити у зв»язку зі смертю.

Для належної реєстрації права власності була замовлена технічна інвентаризація житлового будинку, яка проведена 24.06.2015 р., згідно якої на земельній ділянці № 6 по вул..Виробничій в м.Запоріжжя розташований житловий будинок літ.А (раніше житлова тимчасова будівля літ.А), рік побудови 1955 та фундамент під житловий будинок літ.В, рік побудови 1957.

Оскільки житловий будинок літ.А (раніше житлова тимчасова будівля літ.А) був побудований у 1995 р., то його введення в експлуатацію для реєстрації права власності не було обов»язковим, оскільки на час його побудови не діяла Постанова КМУ № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію завершених будовою об»єктів державного замовлення» від 05.08.1992 р.

Таким чином, для проведення державної реєстрації прав та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, побудоване до 05.08.1992 р., документом, згідно з вимогами законодавства, який свідчить про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об»єкта є технічний паспорт на об»єкт нерухомості.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.1216-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, 6, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 25.06.2015 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав письмові заперечення проти позову (а.с.32).

Представник ТОВ «ЗМБТІ» в судовому засіданні рішення по справі віднесла на розсуд суду, надала пояснення по суті позову та для огляду матеріали інвентарної справи на спірний житловий будинок.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, приймаючи до уваги позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.07.1956 р. на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою № 3/5862 на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 28.04.1956 р. за № 8 ОСОБА_3 була надана земельна ділянка площею 469 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, селище Димитрова, 59, ділянка, 6 (стара адреса, нова адреса вул..Виробнича, 6) для будівництва індивідуального житлового будинку.

За даними первинної технічної інвентаризації об»єкту нерухомості, проведеної 28.01.1964 р. на зазначеній ділянці були розташовані житлова тимчасова будівля літ.А та фундамент під житловий будинок.

Рішенням народного суду Шевченківського району від 13.04.1970 р. справа № 2-555 1970 р., ОСОБА_4 була виділена тимчасова будівля, розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, 6.

Обстеженням 24.06.2015 р. встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м.Запоріжжя, вул..Виробнича, 6, розташовані житловий будинок літ.А (раніше житлова тимчасова будівля літ.А) та фундамент під житловий будинок літ.В.

Реєстрацію прав власності житловий будинок літ.А не проходив.

Вищевказані обставини встановлені з листа ТОВ «ЗМБТІ» № 5629 від 30.06.2015 р. на адресу районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (а.с.12), яким запропоновано присвоїти житловому будинку літ.А, належному ОСОБА_2 поштову адресу: м.Запоріжжя вул..Виробнича, 6.

25.06.2015 р. померла ОСОБА_2 (а.с.6).

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки право власності за спадкодавцем на зазначений будинок не зареєстровано належним чином (а.с.37-59).

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то і спадкоємець не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126/, в якому, зокрема, роз'яснюється:

-оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 і на цей час не прийнятті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

-по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку(будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Положеннями ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, приймаючи до уваги, що нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Виробнича, 6, є об'єктом незавершеного будівництва, визнання права власності в порядку спадкування на будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе, тому суд приходить до висновку, що позивачем був обраний не вірний спосіб захисту порушених прав, тож позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 207, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради (третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації») про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк