АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 761/610/14-ц Головуючий в І інстанції: Савицький О.А.
Апеляц. провадження 22ц/796/8970/2016 Доповідач: Слободянюк С.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 277734,70 грн. та судовий збір. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Шевченківським районним судом м.Києва розглядалась справа №2610/12754/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та стягнення заборгованості, за результатами розгляду цієї позовної заяви було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені в повному обсязі, а саме суд здійснив поділ спільного сумісного майна та стягнув з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 200516,70 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 280551,33 грн.

Ухвалою цього ж суду від 14 квітня 2016 року залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення (а.с.94-95).

Не погоджуючись з заочним рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у позові.

Апелянт зазначає, що з матеріалів справи не вбачається факту використання кредитних коштів в інтересах сім'ї. Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не підписувала згоду на отримання кредиту.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4.( довіреність а.с.137), останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка від 19 жовтня 2016 року (а.с.140).

Відповідно до положення ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 07 листопада 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2, зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ зроблено актовий запис під № 833.

18 березня 2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-4601, зазначений вище шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

04 березня 2008 року між ОСОБА_6 та ЗАТ «ПроКредитБанк» укладено договір № 2 про внесення змін та доповнень до рамкової угоди від 15 грудня 2005 року, у відповідності до якої, рамкову угоду викладено у новій редакції.

У відповідності до рамкової угоди в новій редакції від 04 березня 2008 року, ЗАТ «ПроКредитБанк» зобов'язується здійснювати кредитування позивача у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та кредитним договором, а позивач зобов'язався виконувати всі умови для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та кредитними договорами.

Згідно п. 2.2. Рамкової угоди встановлено ліміт суми кредитування - еквівалент 300 000,00 доларів США, ліміт строку кредитування - 240 календарних місяців та максимальний розмір процентів - 40% річних.

Сторони рамкової угоди домовились, що отримання кредитних грошових коштів відбувається на підставі окремих кредитних договорів (договорів про надання траншів).

У відповідності до рамкової угоди, 04 березня 2008 року між позивачем та ЗАТ «ПроКредитБанк» було укладено договір про надання траншу № 1.37178/2736.

Згідно умов договору про надання траншу № 1.37178/2736 позивач отримав кредит в розмірі 51 000 (п'ятдесят одна тисяча) доларів США 00 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату отримання кредиту складає 257 500 (двісті п'ятдесят сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок (офіційний курс НБУ станом на 04 березня 2008 року: 1 долар США = 5,05 гривень).

Даний кредит було отримано під час перебування подружжя в шлюбі.

У відповідності до рамкової угоди, 22 вересня 2008 року між позивачем та ЗАТ «ПроКредитБанк» було укладено договір про надання траншу № 1 11.40785/2736.

Згідно умов договору про надання траншу № 111.40785/2736 від 22 вересня 2008 року, позивач отримав кредит в розмірі 73 000 (сімдесят три тисячі) доларів США 00 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату отримання кредиту складає 354 050 (триста п'ятдесят чотири тисячі п'ятдесят) гривень 00 копійок (офіційний курс НБУ станом на 04 березня 2008 року: 1 долар США = 5,05 гривень).

Даний кредит було отримано під час перебування подружжя в шлюбі.

Суд першої інстанції зазначав, що отримані кредитні грошові кошти були використані подружжям в інтересах родини, а саме для наймання житла, придбання побутової техніки, меблів, спортивного інвентарю та абонементів до фітнес центру, одягу, ювелірних прикрас, оплати навчання відповідача, оплати спільного сімейного відпочинку та відпочинку відповідача та інше.

При укладенні договорів про надання траншу № 1.37178/2736 та № 111.40785/2736 відповідач надавала згоду на їх укладання про що свідчить викладена у письмовій формі та підписана особисто, відповідачем згода на отримання кредитних коштів (а.с.8 копія заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2610/12754/2012 від 05 квітня 2013 року).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2610/12754/2012 від 05 квітня 2013 року, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості були задоволені в повному обсязі, а саме суд стягнув з відповідача заборгованість в розмірі 200 516 гривень 70 копійок. (а.с.7-16)

Матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що відповідач надавала згоду на укладання кредитних договорів.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2610/12754/2012 від 05 квітня 2013 року, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року (справа № 22-ц/796/8330/2016) дане рішення скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 200 516,70 грн., ухвалено в цій частині нове рішенням, яким відмовлено в цих вимогах (а.с.141-146).

Судом апеляційної інстанцію, під час перегляду рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2610/12754/2012 від 05 квітня 2013 року, було встановлено, що за повідомленням ПАТ «ПроКредит Банк» № 1-2/16/304/1 від 05 жовтня 2016 року, відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 20 вересня 2016 року, письмових заяв, за якими ОСОБА_2 надавала б згоду на укладання її чоловіком ОСОБА_3 договорів про надання траншів від 04 березня 2008 року № 1.37178/2739 та від 22 вересня 2008 року № 111.40785/2736 Банку не надавались, у зв*язку з чим надати відповідні документи Банк не має можливості.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасуванню оскаржуваного з ухваленням нового - про відмову у позові.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: