Ухвала

іменем україни

28 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Демяносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Демидівської сільської ради, ОСОБА_5, Великолепетиської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акта та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Демидівської сільської ради, ОСОБА_5, Великолепетиської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акта та визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням сесії Демидівської сільської ради від 12 вересня 2000 року № 58 йому, як власнику сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 було надано згоду на виділення в натурі на місцевості земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) - 10 умовних кадастрових гектари. Таку ж земельну ділянку отримав і його батько ОСОБА_6, після смерті якого він успадкував вказане право на земельну частку (пай). Цим же рішенням сільської ради їм було надано дозвіл на розробку технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю. На виконання вказаного рішення сільської ради він замовив землевпорядну документацію, а 04 жовтня 2000 року було встановлено межі земельної ділянки в натурі. 30 березня 2001 року Демидівською сільською радою йому було видано державний акт на право приватної власності на землю на загальну площу 18,236 га, але з невідомих причин цей акт зареєстровано сільською радою не було. У 2013 році йому стало відомо, що частину його земельної ділянки площею 7,9876 га. надано у власність ОСОБА_5 Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 27 березня 2014 року було визнано недійсним розпорядження № 643 від 12 листопада 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності колишнього КСП ім. Основікова Демидівської сільської ради», на підставі якого ОСОБА_5 отримала у власність частину його земельної ділянки. Підставою для визнання вказаного розпорядження недійсним стало, зокрема те, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_5 накладається на його земельну ділянку. Зазначав, що вказаний факт дає йому підстави вимагати недійсності і самого державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_5 Зазначав, що зважаючи на те, що на виконання рішення Демидівської сільської ради від 12 вересня 2000 року № 58 йому було виділено в натурі земельну ділянку площею 18,236 га, відповідач не мав права скасовувати своє рішення, яке фактично на час його скасування було ним виконано. Про те, що Демидівська сільська рада не визнає і оспорює його право власності він дізнався під час судового процесу у 2013 році. Однак таке невизнання вважав безпідставним та таким, що порушує його права власності на землю.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 7,9807 га, виданий ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Великолепетиської районної державної адміністрації № 643 від 12 листопада 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності колишнього КСП ім. Основікова Демидівської сільської ради», а також визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 18,2360 га, розташовану на території Демидівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, у межах, визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 18,2360 га на землях сільськогосподарського призначення Демидівської сільської ради Херсонської області, яка виготовлена ФОП ОСОБА_7

Рішенням Великолепетинського районного суду Херсонської області від 10 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 7,9807 га, виданий ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Великолепетиської районної державної адміністрації № 643 від 12 листопада 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку взамін сертефіката на право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності колишнього КСП ім. Основікова Демидівської сільської ради».

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку загальною площею 18,2360 га, що розташована на території Демидівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, у межах, визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 18,2360 га на землях сільськогосподарського призначення Демидівської сільської ради Херсонської області, яка виготовлена ФОП ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року рішення Великолепетинського районного суду Херсонської області від 10 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 30 березня 2001 року на підставі рішення № 58 від 12 вересня 2000 року Демидівської сільської ради народних депутатів № 53 від 18 серпня 2000 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 18,236 га в межах згідно з планом. Державний акт ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 виданий головою Демидівської сільської ради народних депутатів зареєстровано сільською радою не було.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року було визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий головою Демидівської сільської ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_4 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 18,236 га в межах згідно з планом, що розташована на території Демидівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Встановлено, що предметом спору в справі є земельна ділянка, право на яку у відповідача виникло у зв'язку з членством у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Основікова, в результаті виходу із нього.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено набуття права власності на спірну земельну ділянку у порядку визначеному Земельним кодексом України, а тому дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для визнання за ним права власності на земельну ділянку. Також є правильними висновки і щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_5, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження права власності на суміжну земельну ділянку.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К.Парінова