Справа № 742/2598/16-ц Провадження № 22-ц/795/2056/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Коротка А. О. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, представника відповідача та третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Прилуцького медичного училища про зобов'язання укласти трудовий договір,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача тимчасово виконуюча обовязки директора Прилуцького медичного училища ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про зобовязання Прилуцького медичного училища укласти з ним трудовий договір на посаду викладача навчальної дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія» на постійній основі згідно з поданою заявою та видати наказ про прийняття на роботу викладачем з 01 вересня 2016 року.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати дане рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву про зобовязання адміністрації Прилуцького медичного училища укласти з ним трудовий договір про прийняття на посаду викладача навчальної дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія» з неповним трудовим днем (0,5 посадового окладу).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначив, що судом було неповно встановлено обставини справи, зокрема суд взяв до уваги довідку, яка засвідчена не керівником закладу, суд не встановив чи є посада згідно штатного розпису, не витребував особових справ працівників, які викладають у 2016-2017 навчальному році дисципліну «Патоморфологія та патофізіологія». Також суд необґрунтовано посилався на витяг з протоколу №1 засідання академічного сектору студентської ради Прилуцького медичного училища від 31 серпня 2016 року, в той час як мав оглянути повний текст протоколу.

Апелянт також звертає увагу суду, що вакантні посади педагогічних працівників можуть заміщуватися за трудовим договором на строк до проведення конкурсного заміщення цих посад у поточному навчальному році. ОСОБА_5 зазначає, що він достовірно знає, що 0,5 посадового окладу отримував викладач навчальної дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія», тому він звернувся із заявою про укладення трудового договору і з ним. Апелянт вважає, що твердження суду про відсутність даної посади на 2016-2017 навчальний рік не відповідає дійсності.

Крім того апелянт зазначив, що не відповідає обставинам справи висновок суду про реалізоване повною мірою ним право на працю, гарантоване Конституцією України, адже його педагогічне навантаження згідно наказу МВНЗ «Міжнародний коледж ОСОБА_8» становить 89 годин, що на 151 годину менше педагогічного навантаження в обсязі 0,25 посадового окладу викладача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що на 2016-2017 навчальний рік у Прилуцькому медичному училищі відсутня вакантна посада викладача патофізіології та патоморфології, тому немає жодних підстав вважати необґрунтованим факт неприйняття ОСОБА_5 на роботу на постійній основі викладачем навчальної дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія» з 01 вересня 2016 року з неповним робочим днем (0,5 посадового окладу), як немає і підстав для зобовязання даного навчального закладу укласти з ним відповідний трудовий договір.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в апеляційному суді, що 29 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до директора Прилуцького медичного училища про прийняття його на посаду викладача навчальної дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія» на постійній основі з 01 вересня 2016 року з неповним робочим днем (а.с.10).

Також вбачається, що позивач вже звертався з заявами подібного змісту до Прилуцького медичного училища (а.с.36, 42), однак на жодну з них відповіді не отримав (а.с.37, 38, 43, 45-47).

З трудової книжки позивача вбачається, що він працював у Прилуцькому медичному училищі з 02 січня 2014 року по 30 червня 2014 року викладачем військово-медичної підготовки. (а.с.17)

Прилуцьким медичним училищем видано довідку №122 від 13 вересня 2016 року де зазначено, що на 2016-2017 навчальний рік у Прилуцькому медичному училищі відсутня вакантна посада викладача патофізіології та патоморфології, на яку просив його прийняти ОСОБА_5 у своїй заяві від 29 липня 2016 року (а.с.67).

Згідно Положення про порядок конкурсного відбору педагогічних працівників Прилуцького медичного училища, затвердженого 16 травня 2016 року педагогічною радою Прилуцького медичного училища передбачено, що у випадку введення нової посади до штатного розпису училища чи наявності вакантної посади, на їхнє заміщення обовязково проводиться конкурс. І лише після оголошення конкурсу кандидати на заміщення вакантних посад можуть подати свої заяви та відповідні документи (а.с.101-108)

Витягом з протоколу №1 засідання академічного сектору студентської ради Прилуцького медичного училища від 31 серпня 2016 року також засвідчено той факт, що вакантних годин, на які претендує ОСОБА_5 у своїй заяві про прийняття на посаду викладача патоморфології та патофізіології, у звязку зі скороченням контингенту студентів немає (а.с.68, 69).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ст.22 КЗпП України, забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального та майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України.

Суд першої інстанції з підстав передбачених законом вважає необґрунтованими доводи позивача про можливість укладення між ним та Прилуцьким медичним училищем трудового договору, оскільки немає вакантної посади та немає обовязку навчального закладу укласти з ним відповідний трудовий договір.

Посилання ОСОБА_5 щодо надання переваги керівництвом закладу іншій, ніж позивач особі при вирішення питання про зайняття посади викладача дисципліни «Патоморфологія та патофізіологія» не заслуговують на вагу, оскільки на момент звернення дана посада вже була зайнята іншим працівником і про це зазначає сам позивач. Крім того, посада зайнята з неповним робочим днем (0,5 посадового окладу), з встановлених законом мотивів у проведенні конкурсу не було необхідності, тому не було необхідності дослідження особової справи працівника, який викладає дану дисципліну. У звязку зі зменшенням контингенту студентів, що також достовірно встановлено судом першої інстанції, необхідності у збільшенні робочих годин за даною посадою також немає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання апелянта на засвідчення довідки про відсутність вакантної посади не керівником закладу спростовуються матеріалами справи. Так, згідно наказу Прилуцького медичного училища від 02 серпня 2016 року тимчасове виконання обовязків директора училища з 01 вересня 2016 року було покладено на заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_9 (а.с.63) та саме ОСОБА_9 підписала зазначену довідку від 13 вересня 2016 року (а.с.67).

Що стосується огляду в судовому засіданні саме витягу з протоколу №1 засідання академічного сектору студентської ради Прилуцького медичного училища, а не повного його тексту, то слід зазначити, що відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Апелянтом не вказано, що саме могло бути зазначено в повному тексті протоколу №1 та що зазначене могло вплинути на вирішення справи.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта, що суд в своєму рішенні зазначив про відсутність посади викладача патофізіології та патоморфології на 2016-2017 навчальний рік, адже в судовому рішенні та наданих відповідачем доказах йде мова про відсутність саме вакантної посади даного викладача.

Доводи апелянта про те, що суд прийшов до невірного висновку про реалізоване позивачем права на працю також не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки дана обставинами загалом не була підставою відмови у задоволенні позову та має похідний характер.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: