Номер провадження: 22-ц/785/2487/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого судді Суворова В.О.

судді Сватаненко В.І.

судді Черевко П.М.

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника ОМР ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 28 січня 2016 року по справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєктів самочинного будівництва ,-

встановила:

20 жовтня 2015 року позивач звернувся з зазначеним позовом. 23 грудня 2015 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова,43, та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова 43.

ОСОБА_3 подала заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Відповідач просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Ухвалою суду першої інстанції від 28 січня 2016 року заява представника позивача про забезпечення позову - задоволена.

Накладений арешт на об'єкти нерухомого майна, а саме на два трьохповерхових будинки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування ухвали суду в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановлення нової ухвали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з того, що між сторонами існує реальний спір щодо земельної ділянки, яка знаходиться у власності позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання судового рішення .

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи щодо забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями викладеними у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судовою колегією встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року, яке набрало законної сили , позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у здійсненні права користування землями загального користування, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43. Зобовязано ОСОБА_2 за власний рахунок відновити сходи по схилу , які він самочинно зрізав за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова,43. Позивач вважає, що вказаним судовим рішенням встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, що знаходиться у комунальній власності та самочинно побудував два трьохповерхових будинки, чим порушив права територіальної громади.

Також позивач посилається на те, що відповідач почав будівництво два 3-х поверхових будинки без дозвільних документів. Так, відповідно до листа Управління архітектури та містобудування від 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видавалися. Згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26 лютого 2015 року Наказом ДАБІ від 26 лютого 2015 р. №12 повідомлення від 14 березня 2014 р. про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального садового будинку за адресою: м. Одеса вул. Вєтрова, 43 скасовано. Згідно акту Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 12 лютого 2015 р. відповідач здійснює самочинне будівництво. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 06 квітня 2015 р. зобовязано ОСОБА_2 припинити будівельні роботи та у 10-денний термін знести самовільно збудовані два трьохповерхових будинки. Вказане розпорядження відповідачем не було виконане. Крім того, позивач вказує на не цільове використання земельної ділянки відповідачем. З метою відновлення порушених прав громади позивач звернувся з позовом.

Таким чином, судовою колегією встановлено, що між сторонами існує спір, предметом якого є земельна ділянка , на якій розташовані будівлі. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, наприклад, у разі відчуження спірних обєктів нерухомості.

Доводи апелянта про те, що він відповідно свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 березня 2015 року є власником домоволодінь, що розташовані на спірній земельній ділянці, не заслуговують на увагу, оскільки спір стосується земельної ділянки, на якій розташовані обєкти нерухомості.

Твердження відповідача , що він є законним користувачем земельної ділянки, що спростовує законність оскарженої ухвали, судова колегія не бере до уваги, оскільки суд оскарженою ухвалою забезпечив позов по справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчиняти певні дії. Суд першої інстанції в загалі не вирішував питання про законність правових підстав користування спірною земельною ділянкою.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_7

ОСОБА_8