АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6295/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/47/16 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участі секретаря - Коваль О.І.

та сторін: позивача ОСОБА_1, представника ТНЕУ - Онишкевич О.О., представника Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - Кадука М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного економічного університету, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення невиплаченої заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

в квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тернопільського національного економічного університету, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у якому, після уточнення позовних вимог просила, стягнути з відповідача невиплаченої заробітної плату за період з 01.02.2015 року по 01.04.2015 рік у розмірі 4157,91 грн, вихідну допомогу у розмірі 4165 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.04.2015 року по час ухвалення судового рішення, а також просить відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 15000 грн., заподіяну звільненням.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на підставі наказу № 4 від 01.04.2015 року її звільнено із займаної посади медсестри санаторію - профілакторію Тернопільського національного економічного університету (далі ТНЕУ) у зв'язку із скороченням чисельності працівників, пов'язаним із ліквідацією санаторію- профілакторію ТНЕУ. На момент звільнення із займаної посади в порушення ст.116 КЗпП України їй не було сплачено заборгованості по заробітні платі. Внаслідок порушення відповідачем встановлених строків виплати заробітної плати з 01.04.2015 року вона має право на середній заробіток за весь час затримки, а саме з 01.04.2015 року по день ухвалення рішення. Крім того, їй не виплачена вихідна допомога, як обов'язкова компенсаційна виплата при припиненні трудового договору з підстав зазначених у п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме не менше середньомісячного заробітку. Моральна школа полягає в тому, що звістка про звільнення та сам факт звільнення викликало у неї моральні страждання, душевні переживання, погіршення самопочуття, спричинило порушення її нормальних життєвих зв'язків та породило невпевненість у майбутньому, оскільки вона є єдиним працездатним членом її сім'ї, на її утриманні перебуває чоловік, який є інвалідом другої групи.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (м. Тернопіль, вул. Танцорова, 51 ідентифікаційний код: 21157645) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 3964,29 гривень невиплаченої заробітної плати, 13053,15 гривень середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 2078,83 гривень вихідної допомоги, 500 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто із Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського національного економічного університету - відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року достягнуто з Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності ( м. Тернопіль, вул. Танцорова, 51 ідентифікаційний код 21157645) судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що Законом України від 28.12.2014 року № 77-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного страхування та легалізації фонду оплати праці" (який вступив у дію з 01.01.2015 року) такі функції фонду, як часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв, не передбачено. Вважає, що передбачених законом підстав для виплати позивачу Фондом усіх належних при звільненні сум немає.

У судовому засіданні представник відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Кадук М.О. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник ТНЕУ - Онишкевич О.О. у судовому засіданні апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення невиплаченої заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має здійснюватися із Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" від 18.01.2001 року і Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року № 16, відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проводиться фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій за рахунок коштів Фонду.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Тому, згідно ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з таких підстав.

Згідно вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені законодавством.

У відповідності до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно наказу від 05.01.1985 року № 6 була прийнята на роботу на посаду медсестри санаторія-профілакторія ТНЕУ.

Як ствердила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і не заперечив цей факт представник ТНЕУ Онишкевич О.О., що до моменту звільнення позивач працювала на 0,5 ставки сестри медичної зі стоматології та 0,5 ставки сестри медичної з дієтичного харчування згідно таблиці 4 кошторису санторію-профілакторію.

У зв'язку зі скороченням чисельності працівників, пов'язаним із ліквідацією санаторію-профілакторію ТНЕУ, на підставі наказу від 22.01.2015 року № 32, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, ОСОБА_1 27.01.2015 року було попереджено про майбутнє звільнення із посади медсестри санаторія-профілакторія ТНЕУ за п.1 ст. 40 КЗпП України, що стверджується копією попередження про звільнення виданого в.о. головним лікарем санаторію-профілакторію ТНЕУ від 27.12.2015.

На підставі наказу від 01.04.2015 року № 4 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади медсестри санаторія-профілакторія ТНЕУ за п. 1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням чисельності працівників.

Відповідно до наказу № 32 "Про ліквідацію санаторію-профілакторію Тернопільського економічного університету", виданого 22 січня 2015 року т.в.о. ректора Тернопільського національного економічного університету Шинкариком М.І., санаторій-профілакторій Тернопільського національного економічного університету ліквідовано, що слідує з п. 1 наказу.

Наказом Тернопільського національного економічного університету від 02 лютого 2015 року № 46 внесено зміни до наказу № 32 від 22 січня 2015 року, зокрема п. 1 наказу викладено в новій редакції: "Ліквідувати санаторій-профілакторій Тернопільського національного економічного університету з 2 квітня 2015 року".

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами зумовленими похованням" (далі Закон) від 18 січня 2001 року та Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року № 16 (далі Порядок) Тернопільським відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проводилося фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій за рахунок коштів Фонду.

Згідно з п.1.4.3 Порядку таке часткове фінансування проводиться для оплати праці медичних працівників санаторіїв-профілакторіїв, які частково фінансуються за рахунок коштів Фонду, а також на оплату праці адміністративного, обслуговуючого персоналу та працівників блоку харчування санаторіїв-профілакторіїв вищих навчальних закладів та професійно-технічних навчальних закладів, які частково фінансуються за рахунок коштів Фонду, відповідно до договору, укладеного із власником санаторію-профілакторію, п.3.4 Порядку. Договір про часткове фінансування санаторію-профілакторію укладається на один календарний рік, по закінченню якого санаторій-профілакторій подає звіт про використання коштів Фонду.

14 січня 2014 року між Фондом, ТНЕУ та санаторієм-профілакторієм був укладений договір про часткове фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду строком до 31 грудня 2014 року.

28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, згідно з яким Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено в новій редакції під назвою Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», і він не містить норму про часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв Фондом соціального страхування України, який відповідно до цього закону є правонаступником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (п. 5 Прикінцевих та перехідних положень).

Таким чином, з 01 січня 2015 року часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду не передбачено.

На 2015 рік між Фондом, ТНЕУ та санаторієм-профілакторієм договір про часткове фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду не укладався, тому і зобов'язань у відповідача Тернопільського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності перед Тернопільським національним економічним університетом, санаторієм-профілакторієм, а також перед позивачкою ОСОБА_1 як працівником немає.

Фонд не є власником санаторіїв-профілакторіїв, а лише здійснював часткове фінансування їх у межах асигнувань, що визначалися щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний рік.

Санаторій-профілакторій є відокремленим підрозділом ТНЕУ і діє на підставі Положення про санаторій-профілакторій Тернопільського національного економічного університету в межах повноважень, наданих його власником.

Таким чином, у разі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, вивільнення працівників здійснюється власником санаторію-профілакторію відповідно до вимог Кодексу законів про працю України.

Відповідно до Положення про санаторій-профілакторій Тернопільського національного економічного університету та довідки ЄДРПОУ власником санаторію-профілакторію є Тернопільський національний економічний університет.

Тому колегія суддів вважає, що кошти, які підлягають виплаті позивачу ОСОБА_1 при звільненні, слід стягнути з Тернопільського національного економічного університету.

Відповідно до частини 1 статті 94 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно довідки санаторію-профілакторію ТНЕУ ОСОБА_1 у жовтні 2014 року отримала заробітну плату в розмірі 1969,47 грн., в листопаді 2014 року - 2165,78 грн., в грудні 2014 року - 1992,13 грн. З січня 2015 року по березень 2015 року заробітна плата позивачу не нараховувалася (а.с.10).

З наказу № 1 по санаторію-профілакторію ТНЕУ від 02.01.2015 року вбачається, що було надано відпустку без збереження заробітної працівникам не пенсійного віку з 2 січня 2015 року по 17 січня 2015 року.

І дійсно, позивач ОСОБА_1 не заперечила той факт, що у вказаний період вона перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, хоча заяви про це не писала.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що надання працівникові відпустки без збереження заробітної плати без його заяви в період з 2 січня 2015 року по 17 січня 2015 року фактично є простоєм не з вини працівника, який підлягає оплаті у відповідності до ст. 113 КЗпП України з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) в сумі 559,43 грн., виходячи з наступного розрахунку: 0,5 ставки медичної сестри із стоматології (839,15 грн) + 0,5 ставки медичної сестри з дієтичного харчування (839,15 грн) : 20 робочих днів (в січні 2015 року) = 83,91 (середньоденний оклад) х 10 = 839,15 грн., з яких 2/3 посадового окладу буде становити 559,43 грн. (839,15:3х2=559,43).

Крім цього, слід позивачу стягнути з ТНЕУ і вихідну допомогу в сумі 2078,83 грн., виходячи за наступного розрахунку: 2165,78 грн. (нарахована позивачу заробітна плата у листопаді 2014 року) + 1992,13 грн. (нарахована позивачу заробітна плата у грудня 2014 року) : ( 20 (кількість робочих днів у листопаді 2014 року) + 23 (кількість робочих днів у грудні 2014 року)) = 96,69 грн.(середньоденний заробіток) х 21,5 середньомісячних робочих днів за 2 останні місяці ((20+23) : 2 = 21,5) = 2078,83 грн.

Щодо стягнення заробітної плати за період з 18 січня 2015 рік по 1 квітня 2015 рік колегія суддів вважає, що слід відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження про її нарахування позивачу за вказаний період, а також відсутні будь-які докази відносно того, що позивач працювала в даний період (в т.ч. табель обліку робочого часу) відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

У відповідності до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у встановлений строк підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач перебувала у трудових відносинах з відокремленим підрозділом - санаторієм-профілакторієм Тернопільського національного економічного університету. Цим же підрозділом їй нараховувалася та виплачувалася заробітна плата, кошти для виплати якої, перераховувалися виконавчою дирекцією Тернопільського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Кошти на виплату заробітної плати працівникам відокремленого підрозділу санаторію-профілакторію ТНЕУ, кошторисом ТНЕУ не передбачені. Внаслідок змін у законодавстві, а саме прийняття Закону України від 28.12.2014р. № 77-УІІІ, фінансування та утримання санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів фонду не передбачено, що стало наслідком ліквідації відокремленого підрозділу та звільнення всіх працівників.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вина відповідача ТНЕУ відсутня, а тому на нього не може бути покладено відповідальність, передбачену ст.117 КЗпП України.

З врахуванням наведених підстав на відповідача не може бути покладено і обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, оскільки звільнення позивача відбулося внаслідок законодавчих змін і вини відповідача у звільненні та затримці розрахунку при звільненні позивача не має, тому слід відмовити ОСОБА_1 у стягненні моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача Тернопільського національного економічного університету слід стягнути в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тернопільського національного економічного університету, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення невиплаченої заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Тернопільського національного економічного університету (46020, м. Тернопіль, вул. Львівська 11, ідентифікаційний номер 33680120) в користь ОСОБА_1 2078,83 грн. вихідної допомоги та 559,43 грн. невиплаченої заробітної плати за вирахуванням з вказаних сум прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Тернопільського національного економічного університету (46020, м. Тернопіль, вул. Львівська 11, ідентифікаційний номер 33680120) в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак