Справа № 361/84/16-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/4019/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 26 16.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Касьяненко Л.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, треті особи: Броварська міська рада Київської області, Приватне акціонерне товариство «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», приватний нотаріус Броварського міського нотаріального про визнання квартири предметом іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду с даним позовом мотивуючи тим, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та відповідачем був укладений іпотечний договір, предметом якого була квартира № 13, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала відповідачу на праві власності. Рішенням Броварської міської ради Київської області №795-40-05 від 25.07.2008 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 підпадав під реконструкцію, а мешканці під виселення у квартири в новозбудованих будинках.

Так, 27.08.2012 року між ПрАТ «Виробнича проектно-будівельна фірма «Атлант», виконавчим комітетом Броварської міської ради та ОСОБА_2 був укладений договір № 83, згідно умов якого ПрАТ «Атлант» зобов'язалося надати для відселення ОСОБА_2 квартиру № 8, яка знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_4. Оформивши право власності на квартиру № 8 у житловому будинку по АДРЕСА_3 відповідач ОСОБА_2 подарував її 10 червня 2014 року відповідачці ОСОБА_3 Тому банк просив визнати квартиру № 8, загальною площею 61,7 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, що знаходиться у будинку АДРЕСА_4 Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_3, предметом іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 12.12.2007 року та накласти заборону відчуження цієї квартири до виконання умов кредитного договору, зобов'язати Реєстраційну службу Броварського міськрайонного управління юстиції внести відомості про наявність заборони до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх запереченнях зазначали, що позивачу було відомо, що будинок, у якому знаходиться предмет іпотеки підлягає знесенню, крім того на даний час ОСОБА_2 не являється власником спірної квартири, тому вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ПАТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу.

У своїй скарзі посилається на те, що суд при винесенні рішення порушив норми матеріального та процесуального права не дослідивши наявні у справі докази. Вважає, що оскільки позичальник на час дії кредитного договору та договору іпотеки, отримав на заміну втраченого предмету іпотеки інше майно, то позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на такий об'єкт. Тому, просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, яка набула у власність квартиру, яку позивач просить визнати предметом іпотеки, заперечує проти набуття обов'язків майнового поручителя, тому законні підстави для визнання квартири предметом іпотеки відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» в силу іпотеки іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Крім того, законом встановлено, що особа (майновий поручитель), може передати в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 65 000 доларів США, зі сплатою 12,45% річних, кінцевим терміном повернення 10 серпня 2024 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно якого було передано в іпотеку належну відповідачу на праві власності квартиру № 13, загальною площею 39,60 кв.м, житловою площею 30,70 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Броварської міської ради Київської області №795-40-05 від 25.07.2008 року було затверджено Міську програму комплексної реконструкції кварталів застарілого житлового фонду в м. Бровари на 2008-2015 роки, відповідно до якої житловий будинок по АДРЕСА_1, у якому знаходиться предмет іпотеки, підпадав під реконструкцію кварталів застарілого житлового фонду.

27.08.2012 року між ПрАТ «Атлант», виконавчим комітетом Броварської міської ради та ОСОБА_2 був укладений договір № 83, згідно умов якого ПрАТ «Атлант» зобов'язалося надати для відселення ОСОБА_2 квартиру № 8, загальною площею 61,99 кв.м., яка знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_4 та передати всі необхідні документи для оформлення права власності на цю квартиру, а відповідач зобов'язався передати усі документи, що підтверджують право власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 та надати нотаріально засвідчену заяву щодо відмови від права власності на вказану квартиру (п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.2).

01 серпня 2013 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1.

10 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено та нотаріально посвідчено договір дарування квартири, за яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується копією договору дарування квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 1282.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував, що згідно ст. ст. 11, 14 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 заперечує проти набуття обов'язків майнового поручителя, тому немає підстав на визнання квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_3, предметом іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 12.12.2007 року.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :