АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про оскарження рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 11 квітня 2016 року у справі № 13/16 ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 22.09.2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 11.04.2016 року у справі №13/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову про скасування вказаного рішення третейського суду. Зазначає,що пред»явлений банком до неї позов не міг розглядатися третейським судом,оскільки на той час було припинено діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,з якою банком укладено генеральну угоду факторингу №53.06-13/1 та у п.8.2 закріплено третейське застереження.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що встановлено, що 25.12.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ПАТ«Укрсоцбанк» було укладено Генеральну угоду факторингу № 53.06-13/1.

Пунктом 8.2. вище зазначеної Генеральної угоди закріплено третейське застереження, відповідно доякого у випадку, якщо сторони не зможуть дійти згоди зі спірних питань шляхом переговорів, всі спори та розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, визнання недійсною повністю або частково , а також будь-які інші спори, що стосуються даної Угоди становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 11.04.2016 року у справі № 13/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було постановлено рішення яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у сумі 1 123 017, 81 грн., а також третейській збір у сумі 11 630, 18 грн.

Звертаючсь до суду першої інстанції з заявою про скасування вказаного рішення третейського суду, ОСОБА_2 зазначала, що 03.03.2015 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 припинено, про що внесено запис до ЄДР за №8007521, в зв»язку з чим, на її думку, припинила свою дію третейська угода, зазначена у п. 8.2 Генеральної угоди.

Відповідно до частин 1,2 ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справ.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави ,передбачені Законом України «Про третейські суди», при яких можливе скасування рішення третейського суду, відсутні. Врахувавши при цьому правову позицію Верховного Суду України № 6-125цс/13 від 04.12.2013 року, відповідно до якої у разі припинення суб»єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ( виключення з реєстру суб»єктів підприємницької діяльності) її зобов»язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідним нормам матеріального та процесуального права , а також обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про третейські суди» , якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

Як вбачається з Генеральної угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ПАТ«Укрсоцбанк» 25.12.2013 року, то її п. 8.2 містить умову про третейський розгляд спору і вказаний договір підписано обома сторонами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи , то вищевказана Генеральна угода від 25.12.2013 рокуніким із його сторін або іншими особами не оспорюється, тобто є дійсною, що також встановлено і судом першої інстанції в даній справі при встановленні її обставин.

Колегією суддів не встановлено і інших порушень, передбачених ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, які б були підставою до скасування рішення третейського суду , а тому доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, враховуючи і правову позицію Верховного Суду України з зазначеного питання , про що зазначено судом першої інстанції.

На підставі викладеного ухвала суду є законною, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України , колегія суддів , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий - Судді -