УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди,

за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданою представником ПатрикГанною Григорівною, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 22 серпня 2013 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mercedec», державний номерний знак НОМЕР_2, не витримав безпечну дистанцію та швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія

ОСОБА_6 Зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказував, що позивач є власником автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Оскільки у ОСОБА_4, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутній, він звернувся до МТСБУ із заявою, необхідними документами та інформацією, в якій просив виплатити йому страхове відшкодування за наслідками ДТП, що мала місце 22 серпня 2013 року о

18 год. 45 хв. за участю автомобіля «Hyundai», державний номерний знак

НОМЕР_1. Проте листом від 08 листопада 2013 року № 3/1-05/31442 МТСБУ відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, оскільки пошкоджений автомобіль вже було відремонтовано.

10вересня 2013 рокуекспертом ОСОБА_7 було проведено огляд автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідач ОСОБА_4запрошувався на огляд телеграмою, але в зазначений час і місце не з'явився. Згідно з висновком експерта від 22 жовтня 2013 року

№ 471/13 майновашкода, завдана власнику автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 32 922 грн 53 коп., в тому числі розмір втрати товарної вартості - 6 308 грн 52 коп.

Внаслідок ДТП, яка мала місце 22 серпня 2013 року позивачу також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням його власності та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків. У зв'язку з пошкодженням автомобіля ОСОБА_3 був змушений використовувати як засіб пересування громадський транспорт, що викликало суттєві незручності та додаткові витрати. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5 000 грн.

Зважаючи на наведене, та з урахуванням уточнень ОСОБА_3 просив стягнути з МТСБУ суму страхового відшкодування в розмірі 26 614 грн

01 коп., витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження, у розмірі 600 грн та поштові витрати на телеграму в розмірі 49 грн, стягнути з ОСОБА_4 судові витрати (судовий збір) у розмірі 393 грн та

121 грн 80 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн, суму втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 6 308 грн 52 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня

2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 26 603 грн

16 коп, витрати, повʼязані з проведенням експертного дослідження, в розмірі 600 грн та поштові витрати в розмірі 49 грн, всього 27 252 грн 16 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 6 308 грн 52 коп. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник МТСБУ - Патрик Г.Г., просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині позовних вимог ОСОБА_3 до МТСБ про відшкодування майнової шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині вимог до МТСБУ, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки автомобіль відповідача ОСОБА_4, що завдав в результаті ДТП механічні пошкодження автомобілю позивача, не був застрахований, тому МТСБУ повинно сплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 26 603 грн 16 коп., що становить суму сплачену позивачем за відновлення транспортного засобу, яке було здійснене позивачем після спливу десяти робочих днів після одержання МТСБУ повідомлення про ДТП. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про стягнення з МТСБУ витрат, пов'язаних з проведенням експертного дослідження, у розмірі 600 грн та поштові витрати на телеграму в розмірі 49 грн.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_4, суди виходили із положень ч. 1 ст. 1194 ЦК України, згідно з якими особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) та заподіяної моральної шкоди, яку суди визначили в розмірі 3 000 грн.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 22 серпня 2013 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mercedec», державний номерний знак НОМЕР_2, не витримав безпечну дистанцію та швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ АСК «ІНГО Україна», відповідно до поліса АЕ 1103729.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 22 серпня 2013 року, та притягнуто його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі

340 грн.

27 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою з доданими до неї документами, в якій просив виплатити йому страхове відшкодування за наслідками ДТП, що мала місце 22 серпня 2013 року о

18 год. 45 хв. за участю автомобіля «Hyundai», державний номерний знак

НОМЕР_1.

Проте листом від 08 листопада 2013 року № 3/1-05/31442 МТСБУ відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на

п.п. 37.1.3 пункту 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки пошкоджений автомобіль позивача вже було відремонтовано.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від

22 жовтня 2013 року № 471/13 з визначення вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, вартість майнової шкоди, що завдана власнику автомобіля «Hyundai», державний номерний знак

НОМЕР_1, становить 32 922 грн 53 коп., в тому числі розмір втрати товарної вартості становить 6 308 грн 52 коп.

ОСОБА_4 запрошувався на огляд транспортного засобу телеграмою, але в зазначений час і місце не з'явився.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 10 вересня

2013 року № 471/13 ОСОБА_3 за проведення експертного дослідження сплачено 600 грн.

Згідно із замовленням-нарядом від 21 жовтня 2013 року № БА-00000274, актом виконаних робіт від 21 жовтня 2013 року № БА-00000274 та квитанцією від 21 жовтня 2013 року № 051008 позивачем за відновлення автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1,було сплачено 26 603 грн 16 коп.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 13 лютого

2014 року ОСОБА_3було сплачено за надання юридичних послуг 800 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 4 п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Відповідно до п. 33.1.4, ст. 33 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинної на час вчинення ДТП) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Підпунктом «а» пункту 41.1, ст. 41 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинної на час вчинення ДТП) установлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяннятранспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному

засобі.

Згідно з п.п. 37.1.3, п. 37.1, ст. 37 Закону України «Про обовʼязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинної на час вчинення ДТП)підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи міститься рапорт про те, що 30 серпня 2013 року ТОВ УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто»» отримало від МТСБУ доручення по справі № 21527 з завданням проведення технічного огляду і складення протоколу огляду автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1. Того ж дня, 30 серпня 2013 року, представник ТОВ УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» ОСОБА_8 здійснив виїзд до місця, зазначеного в дорученні як місцезнаходження транспортного засобу, а саме: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 1-Б. Біля будинку за вищезазначеною адресою автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, не виявлено. Ніхто з жителів даного будинку на його візит не відреагував. А тому на підставі викладеного проводити технічний огляд і скласти протокол огляду автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, не має можливості, оскільки відсутні контакти телефони власника, і тому доручення № 21527 повернуто з частковим виконанням (а. с. 74).

З огляду на викладене, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України на вищевикладені обставини уваги не звернули, не врахували норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірили доводів відповідача - МТСБУ, не встановили, чи було повідомлено МТСБУ про настання страхового випадку та чи було проведено огляд пошкодженого автомобіля комісаром МТСБУ в порядку визначеному законом, а тому згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, судами не перевірено, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін, та якими доказами вони підтверджуються, не надали належної оцінки наявним доказам у справі.

У порушення вимог ст. 10 ЦПК України суди не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, які мають визначальне значення для правильного її вирішення.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю не встановлені, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану представником Патрик Ганною Григорівною, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 травня

2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік