АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/802/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Яровенко Н.О.
Доповідач -Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду містаКиєва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кабанченко О.А., Желепа О.В.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Новака Андрія Анатолійовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення боргу з ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року в задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Новака Андрія Анатолійовича про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Новак А.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу передати для вирішення питання про видачу виконавчих листів до суду першої інстанції.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У листопаді 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Судом встановлено, що 22.07.2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Присуджено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 594279 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором та витрати, пов'язані з вирішенням спору Третейським судом, в розмірі 6342 грн. 80 коп.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України «Про третейські суди".

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як встановлено судом, підтверджується наявними у справі доказами, цивільно-правові відносини, що виникли між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 на підставі Кредитного договору в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий кредит і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даним договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Тобто, на дату укладення кредитного договору, який містить третейське застереження, Закон України «Про третейські суди»містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі було укладено в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», а отже справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року у справі № 6-64цс15 та постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-856цс15.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як встановлено судом, за договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, відповідальність зобов'язань наступає в строки та в порядку, передбаченому кредитним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, за яким відповідно до Закону України «Про третейські суди»міститься заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі, було укладено в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», а отже, справа, у якій прийнято рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Згідно ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, виходячи з суб'єктивного складу сторін та характеру спірних правовідносин, що були предметом розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки цей спір непідвідомчий третейському суду, що дало суду підстави відмовити у видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду на підставі п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК з урахуванням положень п.2 ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Оскільки ухваласуду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Новака Андрія Анатолійовича - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді