Справа № 458/1263/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Федитник І.Д.

при секретарі: Матківській Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Турка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов"язання вибачитися на загальних зборах та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що являється членом Турківського товариства мислівців і рибалок і відповідач обраний головою. Оскільки строк закінчився то члени товариства стали вимагати скликання звітно виборних зборів. 18 листопада 2015 року в м.Турка по вул.Середній в присутності голови ревізійної комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідач звинуватив його у викраденні грошей в сумі 8300 грн. з Турківського товариства мисливців і рибалок . Це зроблено з метою принизити його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки являється організатором проведення звітно виборних зборів . По даному факту звернувся у Турківське відділення поліції. Своїми заявами - висловлюваннями відповідачем про вчинення ним злочину завдали йому сильну морально психологічну травму, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях та зганьбили чесне ім"я по місцю проживання і серед колективу. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює в розмірі 10000 грн..

Просить зобов"язати відповідача вибачитись перед ним на загальних зборах Турківського товариства мислівців і стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

У судовому засідання позивач позов підтримав посилаючись на тіж обставини, що і в позовній заяві і дав пояснення, доповниши, що відповідач спочатку заявляв, шо у нього викрали печатку і документи. 25.11.2015 року в м.Турка біля магазину Лисичка відповідач у присутності свідків та його адрес висловлювався про те, що ним ОСОБА_1 викрадено гроші в сумі 8300 грн. з Турківського товариства мисливців і рибалок .

У судове засідання відповідач повторно не зявився без поважних причин,

хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи

відповідно до закону по місцю реєстрації на проживання, що підтверджується поштовим відправленням з врученням . Подав до суду повторно заяву про відкладення розгляду справи, оскільки хворий та заперечення на позовну заяву посилаючись на те, що тільки сказав позивачу проте, що 06.01.2009 року згідно акту № 1 де він був головою комісії було безпідставно списано 8320 грн. без будь- яких підтверджуючих документів про використання цих грошей. Позивач не надав будь яких доказів відносно заподіяння моральної шкоди

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що позивач являється членом Турківського товариства мислівців і рибалок, а відповідач обраний головою даного товариства.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ст.277 ЦК Україии фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Частиною 4 ст.32 Конституції України гарантується право вимагати в судовому порядку спростування недостовірної інформації.

25листопада 2015 року в м.Турка по вул.Середній на вулиці в присутності голови ревізійної комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших громадян відповідач звинуватив позивача і його присутності у викраденні грошей в сумі 8300 грн. з Турківського товариства мисливців і рибалок , що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. З приводу поширення недостовірної інформації позивач звернувся у Турківське відділення поліції Самбірського відділу полції де з повідомленням з поліції від 01.12.2015 року вбачається, що факту крадіжки грошей позивачем не знайшло свого підтвердження.

Суд констатує, що дійсно позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала в переживаннях, які були прямо пов'язані з поширенням відповідачем недостовірної інформації відносно нього.

Висловлення відповідачем недостовірної інформації відносяться до образливих висловлювань, таких що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача та не відповідають дійсності.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача та розміру такого грошового відшкодування, суд виходить з того, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з

протиправною поведінкою відповідача, у приниженні його честі та гідності, а визначаючи її розмір , суд виходить з характеру правопорушення, глибини душевних страждань та переживань позивача, а тому приходить до висновку

про стягнення з відповідача на користь позивача 800 грн. і що такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Вищенаведене підтверджується частково поясненнями позивача, показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, повідомленням з Турківського відділу поліції від 01.12.2015 року, запереченням на позовну заяву, розписками про вручення .

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягє:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична

особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної

або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України ,,Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Що ж стосується розміру компенсації моральної шкоди, то його суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо.

Зазначені висловлювання ставлять під загрозу громадську довіру до позивача в контексті додержання ним законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, а тому суд приходить до висновку, що зазначене вище слід віднести до відомостей, що ганьблять особу і це принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача як громадянина в громадській думці, думці окремих громадян та є образливим для позивача, оскільки виходить за межі критики, нормального спілкування та подання достовірної інформації та не є оціночними судженнями.

Що стосується зобов"язання відповідача вибачитися на загальних зборах Турківського товариства мисливців і рибалок, то такі до задоволення не підлягають, оскільки зазначене буде втручанням у внутрішній світогляд як відповідача, так і вказаних осіб, які були присутні . Крім того, згідно п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року ,, Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" суд не вправі зобов'язувати

відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у

статтях 16, 277 ЦК України.

Враховуючи мотиви, наведені позивачем, з врахуванням принципів розумності та справедливості, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, зазначений позивачем у позовних вимогах, є значно завищеним, а до стягнення підлягає моральна шкода в розмірі 800 грн., яка буде достатньою.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача у межах задоволених вимог слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст.10,57,60,88, 212-215 ЦПК України, п.2 ч.2 ст.23, ст.277, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 800 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп., а всього разом 2018 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення, а вразі складення рішення в повному обсязі з дня складення в повному обсязі та одержання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2016 року.

Головуючий :