Справа № 2/489/701/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

29 лютого 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

15.01. 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстрації. Вказувала, що вона є співвласником зазначеної квартири, в якій зареєстровані ОСОБА_2 її донька, та ОСОБА_3 її неповнолітня онука. Відповідачка та її донька, хоча і зареєстровані за вказаною адресою, проте в квартирі не проживають вже тривалий час. Також вказувала на те, що відповідачка ОСОБА_2 не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, вона разом з донькою виїхала в інше постійне місце проживання, однак залишаються зареєстрованими у вказаній квартирі.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 та її неповнолітню доньку ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 49 в будинку №51-А по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, та зняти їх з реєстрації.

Відповідно до заяви, позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та розгляді справи без її участі.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від них до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Вважають, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

ОСОБА_7 Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_7 Свідоцтва про право власності на житло від 12.05.2010 р. квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 - по 1/4 частині кожному.

Відповідно до Довідки ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 17 від 11.01.2016 р. за вих. № 52 у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають: позивачка - ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, а також відповідачка по справі - ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3

ОСОБА_7 про непроживання ЖКП ММР «Південь» ЖЕК №17 від 30.01.2016 р. ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 не проживають з 2012 року.

З пояснень позивачки вбачається, що відповідачка зі своєю донькою вибули з квартири АДРЕСА_4 зі своїми речами в інше постійне місце проживання та вже тривалий час не проживають у зазначеній квартирі. Їх особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги ОСОБА_2 не оплачує. Реєстрація відповідачки ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 за цією адресою створює перешкоди власникам у розпорядженні своїм майном.

ОСОБА_7 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

ОСОБА_7 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), яке набрало законної сили.

Таким чином вимоги позивачки щодо зняття з реєстрації відповідачки по справі є зайвими, оскільки рішення суду щодо визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, є достатньою підставою для зняття їх з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: