У Х В А Л А

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей в актовому запису про народження дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що з 02 квітня 1989 року по 27 грудня 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5. При реєстрації народження дитини у свідоцтві про народження дитини він записаний батьком ОСОБА_6 Оскільки дитина на нього не схожа та сама відповідач неодноразово визнавала факт того, що батьком ОСОБА_5 є інший чоловік, просив виключити з актового запису про народження дитини від 28 січня 1998 року серії НОМЕР_1 відомості про його батьківство щодо ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 30 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог.

Судами встановлено, що з 02 квітня 1989 року по 27 грудня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 66 і в графі «батько» зазначено «ОСОБА_5».

Частиною 1 ст. 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя, тобто закон встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Так, відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2015 року за клопотанням позивача ОСОБА_4 було призначено судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації на підставі генетичного паспорта від 26 квітня 2013 року № НОМЕР_2, проведеним ООО Медикал Геонмікс Україна, та генетичних паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проведених Донецьким СМЕ від 06 грудня 2012 року НОМЕР_3, з метою встановлення чи спростування кровного споріднення ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведення якої було доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 07 квітня 2015 року № 11/705 ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2015 року була повернута без виконання, оскільки відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, експертиза суперечного батьківства проводиться шляхом дослідження зразків біологічного матеріалу осіб у справі (зразків периферичної крові). Експертизи суперечного батьківства, які базуються на аналізі генотипів підекспертних осіб, отриманих іншими медичними закладами, даною установою не проводяться.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відмовився від надання зразків крові та іншого біологічного матеріалу для проведення судово-медичної експертизи суперечного батьківства.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди обґрунтовано виходили із того, що позивач не надав будь-яких доказів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, що виключає застосування приписів ч. 2 ст. 136 СК України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що від надання зразків крові він не відмовлявся, - безпідставні, оскільки спростовуються аудіозаписом судового засідання, із якого вбачається, що позивач наполягав на проведенні судово-генетичної експертизи на підставі генетичних паспортів.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко