Справа № 310/946/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 січня 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.
при секретарі Олійник Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з»явився, в своїй заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить справу розглянути без нього, не заперечує проти заочного рішення.
У судове засідання відповідач не з"явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів( заочне рішення).
Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав:
Згідно договору № ZPIRRХ 04530048 від 12 червня 2007р. відповідач ОСОБА_2 від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК, отримав кредит у розмірі 5880,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 24місяці з кінцевим строком погашення кредиту 12.06.2009р. . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов, що підтверджується копіями цих документів.
Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язана свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст..119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За положеннями ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 17 постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. зобов»язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом(ч.1 ст.598ЦК), Такі підстави , зокрема, зазначені у ст..ст.599-601,604-609ЦК.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобо»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст..ст. 526,599ЦК.
Вимог про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України позивач не заявляв.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,10,212-215,224-228 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 530,1046, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд
В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня оголошення рішення, особами відсутніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_4