УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Посилалася на те, що їй на праві власності належить 8/100 частин будівлі промскладу, розташованого по АДРЕСА_1. Відповідач чинить їй перешкоди у користуванні будівлею навісу, що знаходиться за цією ж адресою. Позивачка просила зобов'язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні будівлею навісу, загальною площею 38,6 кв. м, зовнішніми розмірами 14,45 м. х 2,85 м., внутрішніми розмірами 14,30 м. х 2,70 м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та усунути наслідки порушеного права, а саме: звільнити 1/2 частину навісу із західної сторони довжиною 7,40 м., шириною 2,85 м. від майна, що знаходиться під навісом (цегли, піска, піщано-гравійної суміші); ліквідувати до рівня ґрунту споруджені металеві (забетоновані) стовпці, довжиною 13,20 м. навпроти навісу вздовж будівлі промскладу «П»; знести дерев'яну огорожу, що споруджена відповідачем по металевих стовпцях від навісу до стіни його будівлі; знести цегляну будівлю розміром 4,0 м. х 4,6 м., що споруджена навпроти навісу, та примикає до будівлі відповідача.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та розпорядженні будівлею навісу, загальною площею 38,6 кв. м, зовнішніми розмірами 14,45 м. х 2,85 м., внутрішніми розмірами 14,30 м. х 2,70 м., за адресою: АДРЕСА_1 та усунути наслідки порушеного права шляхом звільнення 1/2 частини навісу із західної сторони довжиною 7,40 м., шириною 2,85 м. від майна, що знаходиться під навісом (цегли, піска, піщано-гравійної суміші); ліквідації до рівня ґрунту споруджених металевих (забетонованих) стовпців, довжиною 13,20 м. навпроти навісу вздовж будівлі промскладу «П»; знесення дерев'яної огорожі, що споруджена відповідачем по металевих стовпцях від навісу до стіни його будівлі; знесення цегляної будівлі розміром 4,0 м. х 4,6 м., що споруджена навпроти навісу, та примикає до будівлі відповідача.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме 8/100 частин приміщення будівлі промскладу, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 520, 5 кв. м, що стверджується договором купівлі-продажу від 23 березня 2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Самбірським МБТІ 24 травня 2005 року.

Як вбачається з технічного паспорту від 31 жовтня 2014 року, 8/100 частин будівлі промскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, складає приміщення під літерою «5» площею 38,6 кв. м, що становить навіс.

Приміщення будівлі під літерою «5» зовнішніми розмірами 14,45 м. х 2,85 м. та внутрішніми розмірами 14,30 м. х 2,70 м. (навіс), західною стороною примикає до будівлі промскладу, що на праві власності належить відповідачу.

Будівля (навіс) зі східної сторони примикає до будівлі промскладу «П», в яких розміщені гаражі для зберігання транспорту, що належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2005 року.

У 2013 році відповідач самовільно зайняв частину навісу, довжиною 7,40 м., шириною 2,85 м., покрив навіс металопрофілем і використовує його для власних потреб - зберігає там цеглу, пісок, піщано-гравійну суміш.

ОСОБА_5 навпроти середини навісу встановив (забетонував) металеві стовпці, спорудивши, таким чином, загорожу довжиною 13,20 м. вздовж будівель гаражів та до стіни своєї будівлі, самовільно загородив дерев'яними штахетами та розпочав будівництво будівлі розміром 4,0 м. х 4,6 м., звівши її висотою 1 м.

Самовільно споруджена загорожа по металевих стовпцях до будівлі відповідача та розпочата будівництвом будівля навпроти навісу позивача перешкоджають їй у заїзді транспортних засобів до цього навісу та гаражів промскладу під літерою «П».

Вказані обставини підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи Самбірського МБТІ на будівлю промскладу по АДРЕСА_1, копією акту обстеження навісу комісією Стрілковицької сільської ради від 09 жовтня 2013 року, копією абрису будівель військ торгу, 37 (а.с. 12), копіями листів інспекції ДАБК у Львівській області ( а.с. 13,14), копією квитанції про сплату штрафу відповідачем, копією рішення виконкому Стрілковицької сільської ради № 19 від 06 березня 2012 року, фотознімками промскладу по АДРЕСА_1.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні її майном, оскільки ним ці обставини не спростовано.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою клопотання відповідача про допит свідка спростовуються матеріалами справи, зокрема при розгляді справи судом першої інстанції відповідачем не заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_6, а апеляційний суд, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. Іваненко Ю.Г.