н/п 4-с/490/61/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді - Мамаєвої О.В.,

із секретарем судового засідання Баришниковою І.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м.Миколаєва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії посадових осіб Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2015р., постанови від 13.11.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, постанови від 16.11.2015р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, постанову від 08.12.2015р. про накладення арешту на рахунки боржника, постанову від 08.12.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи вимоги він зазначив, що постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_3 від 06 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження № 49236130 з виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 183019,57 грн. 13 листопада 2015 року в межах вказаного виконавчого провадження винесена постанова про стягнення виконавчого збору, від 16 листопада 2015р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, від 08 грудня 2015 року державним виконавцем вказаного відділу в рамках виконавчого провадження - про накладення арешту на рахунки боржника та про стягнення витрат на проведенням виконавчих дій.

Зазначені постанови та дії державного виконавця він вважає незаконними, оскільки стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження із пропуском строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання. Так, у виконавчому листі зазначено, що 25.06.2014р. його було повернуто на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", та зазначено, що його може бути повторно пред'явлено у строк до 25.06.2015р., а стягувач повторно пред'явив виконавчий лист до виконання лише 05.11.2015р., тобто з пропуском встановленого строку та не надав ухвалу суду про поновлення такого строку.

Оскільки, на підставі викладеного, постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною, то і всі інші постанови, прийняті в рамках цього виконавчого провадження також є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, державним виконавцем допущені і інші порушення законодавства, що призвело до порушення прав боржника. Так, у виконавчому документі зазначена адреса боржника: м.Миколаїв пр.Корабелів, 12 а кв. 43, натомість у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено абсолютно іншу адресу боржника АДРЕСА_1. Через надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження, заявник не отримав її та був позбавлений права на її оскарження та на добровільне виконання рішення. Таким чином, державний виконавець не пересвідчився, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та почав проведення виконавчих дій.

Ухвалою суду від 19.02.2016р. провадження у справі в частині скасування постанов державного виконавця від 13 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору та від 08 грудня 2015 року про стягнення витрат на проведенням виконавчих дій, прийнятих в межах виконавчого провадження стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, закрито на підставі п.1 ст. 205 ЦПК України.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали скаргу. Крім того пояснили, що постанову про відкриття виконавчого провадження заявник отримав лише 21.01.2016р., коли дізнався про арешт коштів на рахунку та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Від суб'єкта оскарження та стягувача надійшли заперечення проти скарги, згідно яких у задоволенні скарги просять відмовити, так як відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" від 04.10.2010р., виконавчі документи до набрання чинності цим законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі, для даного виконавчого документу судом встановлено трирічний строк пред'явлення до виконання, та виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрито у межах трирічного строку пред'явлення до виконання.

Державний виконавець також вказав, що за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, на виконанні у Корабельному відділі ДВС ММУЮ перебувало виконавче провадження №1414/6967/2012 про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з квартири №43 у буд. 12 А по пр.Корабелів в м.Миколаєві, яке було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження", тому державним виконавцем було прийнято рішення направити постанову про відкриття виконавчого провадження №49236130 за адресою, яку вказав стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження як фактичну адресу боржника : АДРЕСА_2.

Суд, вислухавши заявника та його представника, оглянувши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2010 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "ОТП Банк" стягнено солідарно заборгованість по кредиту у розмірі 183019,57 грн. /а.с. 43/.

На підставі заяви стягувача, судом 11 червня 2010 року було видано виконавчий лист № ц2-811/2010 /а.с. 45, 57-58/, строк пред'явлення до виконання зазначено - три роки. Вказаний виконавчий лист неодноразово пред'являвся до виконання, та був повернений на підставі ч.2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" 28.09.2011р., 27.06.2012р., 25.06.2014р.

Після чого, 05 листопада 2015р. стягувач повторно звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження /а.с. 83/.

06 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження /а.с. 76/.

16 листопада 2015р. винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах, необхідних для забезпечення вимог стягувача, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та стягнення виконавчого збору /а.с. 79/, 08 грудня 2015р. винесена постанова накладення арешту на кошти на рахунках : ПАТ "Альфа -Банк" у м.Києві, номер рахунку 5301; Миколаївського РУ "Приватбанк" м.Миколаїв, номер рахунку 5927; Миколаївського РУ "Приватбанк" м.Миколаїв, номер рахунку 9066 /а.с. 80/.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону №2677-VI) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 20 січня 2016р. у справі №6-711цс15, та в силу ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування.

У даній справі виконавчий лист суд видав 11 червня 2010 року, тобто до набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити три роки.

Таким чином, постанова від 06 листопада 2015року про відкриття виконавчого провадження, винесена державним виконавцем в межах трирічного строку для пред'явлення до виконання.

Згідно ч.2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадженння", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана заявнику не за адресою, зазначеною у виконавчому листі : АДРЕСА_3, а за адресою: АДРЕСА_4.

Як слідує із пояснень державного виконавця, таке рішення було прийнято, в зв'язку із наявною інформацією про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з квартири №43 у буд. 12 А по пр.Корабелів в м.Миколаєві, вказане підтверджується постановою державного виконавця Корабельного відділу ДВС ММУЮ від 26.03.2015р. про закінчення виконавчого провадження (ВП №44637877), тому державним виконавцем було прийнято рішення направити постанову про відкриття виконавчого провадження №49236130 за адресою, яку вказав стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження як фактичну адресу боржника : АДРЕСА_2.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2015 року, про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника від 16 листопада 2015р., про накладення арешту на кошти на рахунках боржника у ПАТ "Альфа -Банк" у м.Києві, Миколаївському РУ "Приватбанк" м.Миколаїв, від 08 грудня 2015р. діяв відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження", а скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як пояснив заявник, він дізнався про відкриття виконавчого провадження 21.01.2016р. коли дізнався про арешт коштів на рахунку та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, доводи заявника в цій частині суб'єктом оскарження не спростовані. Тому суд вважає, що звернувшись до суду із скаргою на дії ДВС 25.01.2016р., заявник не пропустив строк на подання скарги.

Керуючись статтями ст.ст.383-389, 208, 210, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ та скасування постанов, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Мамаєва