24.02.2016 Справа № 337/208/16-ц
Пров. №2/337/390/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Бондаренко І.В.
з участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -
Позивач подав до суду позов до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням - належною йому квартирою АДРЕСА_1, оскільки відповідач в ній більше одного року не проживає без поважних причин.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засіданні двічі не з»явився, про їх час повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, та через оголошення у газеті «Запорізька правда» №5 від 11.02.2016 року, заперечень проти позову суду не надав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 02.09.2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.
В квартирі, згідно довідки МКП «Основаніє» від 22.12.2015 року, зареєстровані позивач, третя особа, донька позивача ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6, та відповідач.
Співвласник квартири ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про її смерть НОМЕР_1.
Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивача ОСОБА_5, шлюб між ними розірвано 13.11.2014 року, що підтверджено відповідним свідоцтвом НОМЕР_2.
Як зазначила представник позивача, восени 2013 року відповідач добровільно пішов з дому, поїхав на заробітки до Російської Федерації. При цьому, відповідач забрав з квартири усі свої речі. На даний час відповідач проживає в Росії, створив іншу сім»ю, де працює невідомо. Вказані обставини стали відомі позивачу зі слів онука ОСОБА_6, який зараз також перебуває у Росії та підтримує зв»язок з матір»ю та дідом.
Згідно акту, складеного посадовими особами МКП «Основаніє» 22.12.2015 року, відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 25 жовтня 2014 року.
Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8- сусіди позивача - суду пояснили, що відповідач їм відомий, він дійсно не проживає в квартирі позивача з осені 2013 року, на даний час він розлучений з донькою позивача, та виїхав з України на роботу. Свідкам не відомо, щоб його хтось виганяв з квартири та перешкоджав проживати. Вони брали участь у складанні акту МКП «Основаніє» з питання не проживання відповідача у квартирі позивача.
Вислухавши представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав.
У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону /особистий сервітут/.
При цьому, у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі.
В даному випадку встановлено, що відповідач є колишнім членом сім»ї власника житла - квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_1.
Позивач надав суду докази того, що відповідач з жовтня 2014 року, тобто понад один рік, у вказаній квартирі не проживає, сплату комунальних послуг не здійснює.
З боку відповідача не надійшло будь-яких заперечень проти позову та вказаних обставин, та не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та пояснення свідків.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач понад один рік у квартирі, що належить позивачу, не проживає, а відтак втратив право користування вказаним житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.
Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218,224-227 ЦПК України, ст.ст.401,403,405 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і.п.н.НОМЕР_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і.п.н.НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн..
На рішення позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, а відповідач має право протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення подати до суду першої інстанції заяву про його перегляд.
Суддя