Справа № 758/1142/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 758/1142/14-ц,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 758/1142/14-ц.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що вона (заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Так стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вже зазначалося вище, заявник звернувся до суду із заявою про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 758/1142/14-ц, в той же час мною встановлено, що чинним цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено права осіб, які брали участь у справі на звернення до суду із такими заявами після закінчення розгляду справи по суті та ухвалення рішення, а надано лише право на звернення до суду із заявами про ухвалення додаткового рішення, в порядку визначеному ст. 220 ЦК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Крім того, слід звернути увагу заявника на те, що як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 48 своєї Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, № 10, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З вказаних роз'яснень можна зробити висновок, що підставами для відшкодування витрат на правову допомогу є включення позивачем їх до змісту своїх позовних вимог під час розгляду справи та надання відповідних доказів, що підтверджують їх понесення.

В той же час як вбачається з матеріалів справи № 758/1142/14-ц, позивачем під час її розгляду будь-яких вимог про стягнення витрат на правову допомогу не заявлялось і судом було розглянуто справу в межах заявлених ним вимог, відповідно до ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що заява заявника про відшкодування судових витрат не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 118, 119, 120, 121, 220 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 758/1142/14-ц - залишити без руху.

Надати заявнику строк в 5 (п'ять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко