Провадження №6/760/272/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа та видачу дублікату в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

встановив:

Рішенням Солом'янського районного суду від 19 грудня 2011 року був задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

06 червня 2016 року на адресу суду надійшла заява від головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Пішковцій Оксани Вікторівни про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

10 червня 2016 року справу було автоматично розподілено між суддями та передано головуючому в справі.

26 вересня 2016 року справа повернута з Апеляційного суду м. Києва та передана головуючому судді.

Представник заявника в своїй заяві посилається на те, що 21 січня 2011 року представником позивача було отримано виконавчий лист. В подальшому цей виконавчий лист було пред'явлено до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва.

29 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа.

02 грудня 2015 року представником позивача на прийомі у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва було отримано інформацію щодо даної постанови та повернення виконавчого документа.

В матеріалах виконавчого провадження №37097199 оригінал виконавчого документу відсутній, однак стягувачем він отриманий не був.

У зв'язку з невиконанням рішення суду на момент звернення та з метою реалізації права стягувача просить суд задовольнити заяву .

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 370 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Так, рішенням Солом'янського районного суду від 19 грудня 2011 року був задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21 січня 2011 року на виконання рішення суду представнику позивача був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 29 квітня 2014 року викоанвчий документ був повернутий стягувачу.

Як вбачається з подання державного виконавця про наявність постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа представнику стягувача стало відомо на прийомі у відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва 02 грудня 2015 року.

В цей же день ним була отримана постанова та заявлено про відсутність у банку оригінала виконавчого документа.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В силу ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами ст.14 ЦПК України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією цивільного процесу.

За правилами ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, які набрали законної сили 09 березня 2011 року про те, що виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за наявності поважної причини цього пропуску.

Таким чином, суд вважає, що зазначені обставини стали причиною пропуску строку пред'явлення банком виконавчого листа до виконання та є поважними.

Виходячи з викладеного вище, конституційне закріплення принципу обов'язковості рішень суду, суд приходить до висновку про наявність поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання має бути поновлений.

Відповідно до ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який постановив рішення, може видати дублікат.

Виходячи з того, що оригінал виконавчого листа втрачено, що робить неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і видати дублікат виконавчого листа в справі.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 14, 370, 371 ЦПК України, ст.ст.1,22,24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити строк пред'явлення виконавчого листа для звернення до виконання та видати дублікат виконавчого листа рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя