Справа № 308/3776/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгород, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач вказав, що 08.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в розмірі 21 600,00 грн., вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначив, що ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29.02.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 61 358,15 гривень, а саме: 14 639,06 гривень заборгованість за кредитом, 36 316,38 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 004,70 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 2 898,01 гривня штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 61 358,15 гривень та 1 378,00 гривень судового збору.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, проте подав на адресу суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без його участі, та врахувати попередньо подані ним клопотання та застосувати при винесенні рішення строки позовної давності.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит в розмірі 21 600,00 грн., вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк умови кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредит.

В свою чергу, відповідач взяті на себе зобовязання щодо виконання умов договору належним чином не виконав, внаслідок чого, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 29.02.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 61 358,15 гривень, а саме: 14 639,06 гривень заборгованість за кредитом, 36 316,38 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 004,70 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень (фіксована частина) та 2 898,01 гривня штраф (процентна складова).

Відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог, за яким він просить суд застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові.

Як зазначено у ст. 256, 257 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 264 ЦКУ визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено судом, у даному випадку строк позовної давності щодо основного зобовязання та процентів сплинув ще 31.08.2011 року та діями відповідачів не переривався, оскільки останній раз оплата була проведена 06.08.2011 року, позивачем також не доведено суду належними та допустимими доказами, наявність інших підстав для переривання строку позовної давності.

Позивач вважає, що підставою для переривання строку позовної давності є оплата відповідачем 29.04.2013 року на суму 2,35 грн., проте, як вбачається із наданої суду позивачем виписки ця сума була перерахована з іншого карткового рахунку через термінал самообслуговування, тобто достовірно встановити особу, яка здійснила таке зарахування на цей час неможливо, відповідач заперечує таке зарахування, відтак суд дійшов висновку, що оскільки позивачем суду належними та допустимими доказами не доведено, що таке зарахування було саме волевиявленням відповідача та здійснене з картки, яка йому належить, відсутні підстави для поновлення строку позовної давності з цієї дати.

Відповідно до ст. 266 ЦКУ зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки ще 31.08.2011 року сплинув строк позовної давності щодо тіла кредиту та процентів за ним, то позовна давність спливла і до додаткових вимог, а відсутність зобовязання у основного боржника є підставою для відмови у позові щодо його поручителів, відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 258, 264, 266, 267 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2