ЄУН №337/647/16-ц
Справа № 2-о/337/30/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій вказує, що 23 жовтня 2014р. в м.Ялта АР Крим померла її донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті доньки відкрилась спадщина на усе належне їй майно, в тому числі, на частину квартири АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті доньки. У звязку зі смертю доньки 28.10.2014р. Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту записів актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2, однак зтих підстав, що м. Ялта АР Крим є тимчасово окупованою територією України, вищевказане свідоцтво про смерть не може бути прийнято нотаріусами України при оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 Встановлення факту смерті доньки необхідно для отримання українського свідоцтва про її смерть для подальшого оформлення спадщини.

У звязку з вищенаведеним просить суд, встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, що остання померла 23 жовтня 2014 року у м. Ялта АР Крим.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав заяву з підстав, викладених в заяві. Просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиціїв судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідка, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Стаття 257-1 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Сухопутна територія Автономної республіки Крим та місто Севастополь, внутрішні води України цих територій,визначаються тимчасово окупованою територією.

Згідно ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 8 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась 21 грудня 1986 року. Матірю в свідоцтві про її народження зазначена ОСОБА_4, батько ОСОБА_5.

10.02.1989 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6, набула прізвище «Моторна».

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки №548 від 22.02.2016р., виданої МКП «Основаніє», заявниця ОСОБА_1 постійно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. За вказаною адресою також була зареєстрована її донька ОСОБА_2 з 09.01.2004р., знята з реєстрації 25.12.2014р. в звязку зі смертю.

Згідно наданих суду копії договору купівлі-продажу від 05.01.1997р., копії реєстраційного посвідчення, копії технічного паспорту на квартиру, ОСОБА_2 належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 23.10.2014р. на території м. Ялта АР Крим, заявником надані суду копії таких документів, як:

- свідоцтво про смерть, видане 28.10.2014 року Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якого «Шулякова Светлана Сергеевна» (рос. мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 23.10.2014р. в м.Ялта Республіка Крим,

- довідка про смерть №452 від 23.10.2014р., видане 28.10.2014 року Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до якої «Шулякова Светлана Сергеевна» (рос. мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 23.10.2014р. в м.Ялта Республіка Крим. Причина смерті: глибокий внутрішньомозковий крововилив у праву півкулю,

- посвідчення, видане комунальним закладом «Ритуал», відповідно до якого ОСОБА_1 є відповідальною за місце захоронення померлої ОСОБА_2, свідоцтво про смерть якої від 28.10.2014р., яка похована 25.10.2014р. на кладовище «Новое», ділянка №43 м.Ялта Республіка Крим.

- фотознімок, з якого вбачається, що на фото зображено могилу з надгробним памятником з написом «ОСОБА_7, 21.12.1986 - 23.10.2014».

При цьому такі документи, як свідоцтво про смерть та довідка про смерть №452 від 28.10.2014р., видані органами ЗАГС м.Ялта, є недійсними, оскільки видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території, і не створюють правових наслідків.

Листом від 24.02.2016р. за №14/02-06-03-31 Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції представнику заявника ОСОБА_3 на його заяву від 24.02.2016р. щодо проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про іі смерть, було розяснено, що проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 можливо лише при предявленні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану одного з таких документів: лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о) або фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1/о), форми яких затверджені наказом МОЗ України від 08.08.2006р. №545; лікарського свідоцтва про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_2 понад 25 років, вони часто спілкувались, товаришували. ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_9 в жовтні 2014 року перебували в м.Ялта АР Крим, де працювали. Точну дату не памятає, 20 або 21 жовтня 2014 року до неї подзвонила ОСОБА_1 та повідомила, що ОСОБА_2 захворіла, перебуває в лікарні в реанімації, у неї кома. Вона з чоловіком виїхали до АР Крим, коли приїхали дізнались, що ОСОБА_2 померла 23 жовтня 2014 року. Вона приймала участь у похованні, яке проходило в м.Ялта.

Судом також встановлено, що заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті її доньки ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, а саме у м.Ялта Автономної Республіки Крим з метою реалізації нею права на спадщину.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та обєктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозвязку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що донька заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2, померла 23 жовтня 2014 року на тимчасово окупованій території України в м.Ялта Автономної Республіки Крим, після її смерті заявниця не може отримати свідоцтво про смерть доньки, оскількиу неї відсутній документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоровя України, а отримані нею свідоцтво про смерть та довідка про смерть не можуть бути використані заявницею для реєстрації смерті на території України, оскільки є недійсними і не створюють правових наслідків, тому з метою захисту її законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 23.10.2014р. в м.Ялта Автономної Республіки Крим, який знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилась в м.Запоріжжя, померла 23 жовтня 2014 року у м. Ялта Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованій території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: М.В.Сидорова

01.03.2016