Справа № 301/415/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянської сільської ради Іршавського району, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Іршавського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Камянської сільської ради Іршавського району, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Іршавського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Богаревиця, №22а, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.10.2013 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5, який заповіту не залишив. Діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги, відмовилися від прийняття спадщини за покійним ОСОБА_5 на користь позивачки. Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок в с.Богаревиця, №22а, Іршавського району, оскільки такий у встановленому законом порядку не зареєстрований. Вказаний будинок побудований у 1976 році на земельній ділянці, відведеній для забудови. Згідно погосподарського обліку власником вказаного домоволодіння був покійний ОСОБА_5 Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 04.04.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі (а.с. 63).

Представник відповідача та треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких позов визнали, просили розглянути справу по суті в їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 50,51,61,62).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с.Богаревиця, №22а, Іршавського району, не зареєстрований. Будинок збудовано у 1976 році на земельній ділянці, відведеній для забудови та згідно погосподарської книги Кам'янської сільради власником будинку був ОСОБА_5 Дані обставини підтверджується довідками Кам'янської сільської ради №223 від 04.02.2016 року та №224 від 04.02.2016 року (а.с. 16,17).

Технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлений (а.с.5-11). Згідно зведеного акту, вартість будинку становить 225093 грн. ( а.с.7).

ОСОБА_5 помер 03.10.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №159964 від 04.10.2013 року (а.с. 12).

Заповіту ОСОБА_5 не залишив. Дана обставина підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.02.2016 року (а.с. 31).

Спадкоємцями першої черги за померлим ОСОБА_5 є вдова ОСОБА_1 - позивачка по справі, а також дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 треті особи. Інших спадкоємців першої черги не має.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи спадкоємцями першої черги та проживаючи окремо від спадкодавця, у визначений строк відповідно до вимог ст. 1269 ч.1 ЦК України до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулися, отже, не прийняли спадщину. Дана обставина підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.52-60). Згідно поданих до суду заяв, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не бажають спадкувати за батьком і не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем (а.с.19,20).

Згідно довідки Кам'янської сільради №225 від 04.02.2016 року на день смерті ОСОБА_5 разом з ним у спадковому будинку проживала позивачка ОСОБА_1 (а.с. 18), отже, відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, позивачка прийняла спадщину. Згідно ст.1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкова справа за ОСОБА_5 зареєстрована 17.02.2016 року ( а.с.21).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с.Богаревиця, №22а, та входить до складу спадкового майна, позивачці було відмовлено, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований ( а.с. 22).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Кам'янська сільська рада, на території якої розташований житловий будинок, який не зареєстрований, не заперечує проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки такий побудований у 1976 році, коли набуття права власності на нерухоме майно не повязувалося з його державною реєстрацією, тому такий не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Оскільки згідно запису в погосподарській книзі села власником житлового будинку №22а, с.Богаревиця, Іршавського району, вважався ОСОБА_5, спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1223, 1268, 1269,1274 ч.2 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: с. Богаревиця, №22 «а», Іршавського району, Закарпатської області, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча: М. О. Пітерських