АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1999/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Батрин О.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 6 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ«Страхова компанія «Граве

Україна»

про стягнення суми страхового відшкодування

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 6 листопада 2015 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» про стягнення суми страхового відшкодування.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 26 липня 2013 р. між сторонами по справі позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «СК «Граве Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 101010367, предметом страхування якого був автомобіль Хонда Акорд, номерний знак НОМЕР_1, 2008 р. випуску. Строк дії договору страхування визначено з 26 липня 2013 р. по 27 липня 2014 р. (а.с. 8-13).

Умовами договору страхування передбачено здійснення страховиком страхової виплати у разі незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом (п. 1.5.3 договору).

25 серпня 2013 року в м. Києві по вул. Братиславській, 2 автомобіль позивача викрадено невстановленою особою, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0012328 (а.с. 20).

27.08.2013 р. позивач заявою повідомив страховика про викрадення автомобіля, але відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування через відсутність оригіналу реєстраційного документу на автомобіль (техпаспорту), у зв'язку з чим листом від 18 грудня 2013 р. позивача повідомлено про вказане рішення позивача (а.с.14-15, 63).

Оскільки, позивач вважає відмову незаконною, то звернувся до суду із цим позовом.

Пстановлюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що підстав для задоволення позову не вбачається з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.26 ЗУ «Про страхування», ч.2 ст.991 ЦК України умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно п.12.1.5 підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або зменшення його розміру є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин та/або невиконання страхувальником або особою, допущеною до керування транспортного засобу, інших обов'язків за договором, або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Зокрема, у разі настанні події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник зобов'язаний у разі протиправного позбавлення страхувальника транспортного засобу надати обґрунтовані пояснення, які стосуються протиправного позбавлення та копію заяви в правоохоронні органи. В день написання повідомлення про страховий випадок передати страховику оригінал технічного паспорту (свідоцтво про реєстрацію) та повний комплект ключів від транспортного засобу тощо, що засвідчується відповідним актом прийому-передачі, окрім випадків, коли передача перелічених речей неможлива внаслідок грабежу чи розбою або вони вилучені правоохоронними органами, що засвідчується відповідним актом про вилучення або протоколом виїмки (п. 8.10 договору).

Згідно п.9.10 договору страхування у разі настання страхового випадку страхувальник повинен надати страховику технічний паспорт або свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, у договорі добровільного страхування міститься підпис позивача, котрим він підтверджує про ознайомлення з Правилами та погоджується з усіма умовами, викладеними в цьому договорі та згідний з ними.

Згідно п.14.2.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є не надання документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування (а.с. 41-62).

Таким чином, з урахуванням положень ст. 627-629 ЦК України вказаний пункт договору є обов'язковим для виконання.

Згідно ст.25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Виходячи із вимог закону про свободу договору ст.627 ЦК України та ст.526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться,- суд першої інстанції правильно вважав, що та обставина, що позивачем було порушено положення п.8.10 договору страхування, а саме, не надано страховику свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки, за поясненнями позивача воно знаходилось в салоні автомобіля під час його викрадення, згідно п.12.1.5 договору є підставою для відмови страховиком страхувальнику у виплаті страхового відшкодування.

Тому, суд обгрутованно дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

До того ж, згідно п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до котрого з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Так, заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перешкодило відповідачу переконатися що заявлена позивачем подія є страховим випадком, оскільки, сам по собі факт відкриття кримінального провадження за заявою позивача не дає підстав вважати встановленим факт протиправного позбавлення позивача застрахованого ТЗ, а тому, факт передачі чи не передачі страховику протягом обумовленого договором страхування строку оригіналу свідоцтва про реєстрацію ТЗ має вирішальне значення для вирішення питання про визначення чи є зазначена позивачем подія страховим випадком.

Також представник відповідача зазначав, що позивач знаючи про необхідність подачі цього документа у випадку викрадення автомобіля, не вжив необхідних заходів для його належного зберігання; що залишення свідоцтва про реєстрацію ТЗ в середині автомобіля свідчить про халатність поведінки з боку позивача як страхувальника по відношенню до застрахованого ТЗ; що невжиття позивачем заходів, передбачених п.7.2.6 Договору страхування (загальна частина), згідно якого страхувальник зобов»язаний вживати заходів до запобігання можливості настання випадку та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку, є порушенням умов договору страхування.

Такі доводи представник відповідача є слушними.

Тому, суд правильно вважав, що відсутність оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є перешкодою для вирішення питання про визнання події страховою.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 6.11.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :