Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1М

представника позивача ОСОБА_2А

відповідача ОСОБА_3С

представника відповідача ОСОБА_4В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1М звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3С про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивував тим, що він 29 вересня 2012 р. уклалав шлюб з ОСОБА_3 у викнокомі Туря-Реметівської сільської ради перечинського району закарпатської області, про що зроблено актовий запис №05 та видано свідоцтво про укладання шлюбу І-ФМ № 094884.

Спочатку їх сімейне життя складалося добре але з часом відносини поступово почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Свідоцтво про народженя І-ФМ № 25695,актовий запис № 07.

Тривалий час між сторонами були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сварки виникали з різних приводів. Вже більше 2 місяців вони проживають окремо , шлюб існує тільки формально. Спільне господарство не ведуть . Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сімї ,вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.Свідком таких непорозумінь між двома дорослими людьми не рідко стає і їх дитина, а це, я не може позитивно впливати на його психічний стан та може скласти неправильне враження про сімейні стосунки.

Подальше сумісне життя, примирення між сторонами вважає неможливим.

Разом з тим, ОСОБА_3С звернулась до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1Я , який мотивувала тим, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує, разом з тим зазначає що батьки зобов»язані утримувати своїх дітей а тому просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Разом з тим, до початку розгляду справи по суті , представником позивача за зустрічним позовом було уточнено позовні вимоги , відповідно до яких ОСОБА_3С просить стягнути аліменти й за минулий час починаючи з липня 2016 року.

Позивач за первісним позовом та його представник просили суд первісний позов задоволити, проти задоволення зустрічного не заперечили.

Відповідач, позивач за зустрічним позовом та її представник проти розірвання шлюбу не заперечили, просили задоволити також зустрічний позов.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічноі повно з'ясувавшивсі фактичні обставини, наяких ґрунтується позов,об'єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст.11,60 ЦПК Українисуд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

29 вересня 2012 р. ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 у викнокомі Туря-Реметівської сільської ради перечинського району закарпатської області, про що зроблено актовий запис №05 та видано свідоцтво про укладання шлюбу І-ФМ № 094884.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Свідоцтво про народженя І-ФМ № 25695, актовий запис № 07.

Судом встановлено, неповнолітній син проживає разом з матір`ю і вказаний факт сторонами в судовому засіданні не оспорювався.

Правовідносини між сторонами випливають із нормСімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечуєпринцип свободишлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зіст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги в частинірозірвання шлюбу, судвиходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово„сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово „союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідност. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Крім того на думку суду, обґрунтованими є і вимоги позивачки за зустрічним позовом щодо стягнення аліментів.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Згідно ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідност.184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Частина 1статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованаПостановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності дост. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно дост. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача за зустрічним позовом на утримання неповнолітнього сина підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 800 грн. починаючи з 19.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн.

Відповідно до ч.3ст.88 ЦПК Україниякщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно доЗакону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1М підлягає стягненню суму 551,20 грн. На користь держави

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.75,84,180-182,191Сімейного Кодексу України,Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

РІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який вони зареєстрували у виконкомі Туря- Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області , актовий запис №07- розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , щомісячно в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття починаючи з 19.08.2016 року.

В задоволенні решти зустрічного позову- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1М на користь держави суму судових витрат в розмірі 551,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7