Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/1213/15-ц головуючий у 1 інстанції Колесник С.Г.
провадження № 22-ц /778/103/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2015 року у справі за позовомОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», 3-я особа Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, про зняття арешту з житла,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Кредекс Фінанс», 3-я особа Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначили, що їм та відповідачу ОСОБА_4, який є їх сином, на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтв про право власності на житло № 146, № 147 від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району належать житлові приміщення - кімнати №421, №423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 6.24 А.

В зв'язку з необхідністю продажу житла у гуртожитку, на початку 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали витяги №32094849 від 12.01.2015 року та №32095509 від 12.01.2015 року, з яких стало відомо , що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містяться відповідні записи про накладення арешту на кімнати №421, № 423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 24 А.

Записи внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна на підставі постанови Ленінського ВДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №ВП38134966 від 22.10.2013 року.

Згідно вказаних записів арешт нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності позивачів та відповідача ОСОБА_4, був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 р. укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 року.

Вказують, що вони не є стороною в кредитному договорі, договорах поруки, іпотеки та не надавали згоди на їх укладення ОСОБА_4Ф, рівно як і на розпорядження ним майном, яке знаходиться у спільній сумісній власності.

Вважають, що на належне їм майно арешт накладений безпідставно, чим порушені їх майнові права щодо розпорядження власністю.

У зв'язку з зазначеним, позивачі просили суд скасувати арешт з нерухомого майна - кімнати № 421, № 423 в гуртожитку по 24а по вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна і накладений постановами Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ № ВП 37134966 від 22.10.13 та № 21823406 від 11.10.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Під час слухання справи уточнили позовні вимоги та доповнили позов вимогою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 11.10.2010р. за № 7135609, № 7157363, № 7157408, №7135534 про арешт нерухомого майна кімнат № 421, № 423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 24а.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2015 року позов задоволено.

Знято арешт з нерухомого майна - кімнати № 421, № 423 в гуртожитку по вул. Дніпропетровське шосе, 24а в м. Запоріжжі, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна і накладений постановами Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ № ВП 37134966 від 22.10.13 та № 21823406 від 11.10.2010р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи від 11.10.2010р. за № 7135609, № 7157363, № 7157408, №7135534 про арешт нерухомого майна кімнат № 421, № 423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 24а.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ «Кредекс Фінанс»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, у разі неправильного невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його змінити.

Як вбачається із матерів справи, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2010 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 7 1278 грн.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 11.10.2010 року, а згодом постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 22.10.2013 року накладений арешт на все майно боржника відповідача ОСОБА_4 (а.с. 14-17)

Згідно вказаних записів арешт був накладений в інтересах - ТОВ «Кредекс Фінанс» на виконання договору поруки №10 від 10.02.2007 року укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Кредекс Фінанс» та позичальником згідно умов кредитного договору №119/700554 від 15.02.2007 року. . (а.с. 14-17)

Виконавчий лист 25.12.2013 року за п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу.

За п.2 постанови державного виконавця про повернення виконавчого листа від 25.12.2013 року припиняється чинність арешту майна боржника та скасовуються інші заходи примусового виконання рішення. (а.с. 192)

На підставі повторної заяви стягувача 13.02.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке досі триває. (а.с.71)

За постановою державного виконавця про повернення виконавчого листа від 15.12.2015 року виконавчий лист виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 29.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 7 1278 грн. повернуто стягувачу. (а.с.198)

За свідоцтвом про право власності на житло № 146, № 147 від 03.09.2014 року, виданих районною адміністрацією міської ради по Ленінському району ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать житлові приміщення - кімнати №421, №423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, б.24 А.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, визначив, що позивачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3 не є стороною кредитного договору, не є стороною договору поруки і не є стороною виконавчого провадження, і оскільки арешт порушує їх права власності і на підставі ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» зняв арешт з нерухомого майна кімнати № 421,423 в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 6.24 А.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" та роз'яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" вимоги осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснено, що в тих випадках, коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ, на яку звертається конфіскація, або стягнення на користь організації, питання про виключення цієї речі з опису (при відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до законодавства про власність і роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 7 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". При цьому суд з урахуванням конкретних обставин може виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в доход держави чи на користь організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити річ в описові, зобов'язавши відповідну державну податкову інспекцію або організацію виплатити позивачу відповідну частину її вартості.

При визначенні розміру частки у майні боржника у спільній сумісній власності, а також частки неподільної речі суд має виходити з дійсної вартості цього майна на день ухвалення рішення. Дійсна вартість майна визначається її ринковою вартістю, яка діє на день ухвалення рішення суду. Якщо оцінка окремого виду майна є складною або позивач чи відповідач оспорюють зазначену в описі оцінку майна, суд для визначення дійсної вартості арештованого (описаного) майна за клопотанням сторони у справі може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Зазначені обставини згідно зі ст. 60 ЦПК України зобов'язана довести та сторона, яка посилається на них як на підставу своїх вимог чи заперечень, зокрема, поданням відповідних належних і допустимих доказів.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України не встановив чи є дві кімнати у гуртожитку неподільною річчю, не перевірив, чи можливо виділити частку боржника із спільного сумісного майна, визнавши за позивачами право власності на майно (відповідної вартості) у праві спільної сумісної власності, на яке накладено арешт та можливість виключення майна з акта опису і стягнення з позивачів в доход на користь стягувача грошової компенсації за частку, що припадає боржнику, або щодо залишення майна під арештом, зобов'язавши стягувача виплатити позивачу відповідну частину її вартості.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час правовідносин, у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Суд першої інстанції не звернув увагу проте, що повертаючи 25.12.2013 року виконавчий лист за п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зняв арешт, накладений на майно боржника. (а.с. 192)

За положеннями ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 3, ч. ст. 15 ЦПК України згідно особа має право на захист свого цивільного права чи інтересу лише в разі його порушення або оспорювання.

Оскільки державним виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовані заходи примусового виконання рішення, позивачі не потребують судового захисту у вигляді повторного скасування судом арешту, який скасований державним виконавцем.

Вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження про обтяження є похідними від вимог про скасування арешту майна боржника. Скасування державним виконавцем арешту є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження про обтяження, та не потребує судового рішення.

За таких обставин рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «Кредекс Фінанс», 3-я особа Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, про зняття арешту з нерухомого майна як таке, що суперечить фактичним обставинам справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з позивачів на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», яке подало апеляційну скаргу підлягають стягненню понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги у розмірі 535 гривень 92 копійки / 2 ,отже з кожного по 267 гривень 96 копійок.

Керуючись ст. ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» понесені судові витрати при подачі апеляційної скарги з кожного по 267 гривень 96 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді