У х в а л а

11 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 5 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень, у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області, Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: Департамент освіти, науки і молоді Миколаївської обласної державної адміністрації, Міністерство освіти та науки України, про визнання присвоєним безстроково педагогічного звання «вчитель-методист», визнання незаконним включення до списків педагогічних працівників, які підлягають черговій атестації у 2014 році, визнання незаконними та скасування рішення атестаційної комісії 2 рівня та наказу про результати атестації,

в с т а н о в и л а :

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області рішенням від 17 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Апеляційний суд Миколаївської області ухвалою від 5 травня 2015 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі в частині оскарження ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року про відмову в поновленні строку, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 липня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження у вказаній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

23 березня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_6, звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 233, статті 234 КЗпП України; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2011 року, в якій, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та від 24 жовтня 2008 року за № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме: несвоєчасне отримання нею ухвали суду касаційної інстанції що позбавило її права звернутися до Верховного Суду України в установлений законом строк.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про його задоволення, оскільки причини пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження заяви про перегляд рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 5 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 20 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що відповідачі не порушили порядку проведення засідання атестаційних комісій, відповідачка на засіданнях цих комісій була присутня, давала свої пояснення та під підпис повідомлялася про їх рішення, вказані рішення атестаційних комісій є законними і обґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог. При цьому суд зазначив, що сплив позовної давності є самостійною підставою для відмови в позові, однак право позивачки не порушене позовною давністю, а тому не підлягає захисту.

Разом з тим у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 серпня 2011 року касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про наявність правових підстав для поновлення позивачці строку для звернення до суду та задоволення заявлених позовних вимог, оскільки всупереч пункту 3 статті 40 КЗпП України в діях позивачки відсутня система допущених з її боку дисциплінарних проступків, а тому вона незаконно була звільнена з роботи

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні й підстави для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року у зв'язку з її невідповідністю викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам, оскільки постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та від 24 жовтня 2008 року за № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», на які посилається заявниця, не є судовими рішеннями у розумінні пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_6, про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_6, строк подання заяви про перегляд рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 5 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Управління освіти Первомайської міської ради Миколаївської області, Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: Департамент освіти, науки і молоді Миколаївської обласної державної адміністрації, Міністерство освіти та науки України, про визнання присвоєним безстроково педагогічного звання «вчитель-методист», визнання незаконним включення до списків педагогічних працівників, які підлягають черговій атестації у 2014 році, визнання незаконними та скасування рішення атестаційної комісії 2 рівня та наказу про результати атестації за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 5 травня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема