Справа №718/1187/16-ц
Провадження №2/718/473/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа: КЗ "Оршівський дитячий будинок санаторного типу" про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду від 10.06.2015 року малолітню ОСОБА_1 відібрано в матері ОСОБА_3 без позбавлення останньої батьківських прав. В даний час дитини знаходиться в КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу», мати періодично забирає її додому. Малолітня ОСОБА_1 поступила в даний дитячий будинок для оздоровлення в санітарній групі, як часто хворіючи простудними захворюваннями. Дитині проведено декілька операцій, видалення папілом гортані, трахеї ДН ІІ ст. під ЄТА, в даний час вона перебуває на «Д» обліку в отоларинголога та проходить індивідуальну програму реабілітації. Рішенням комісії з прав дитини при Кіцманській РДА визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2. Вважаються, що повернення дитини в сім'ю матері є загрозливим для життя та здоров'я дитини, а тому просили позов задовольнити.

Представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, оскільки малолітня ОСОБА_1 постійно хворіє, а у відповідачки немає змоги лікувати дитину.

Відповідачка позовні вимоги не визнала. Вказала, що бажає повернути собі дитину та має реальну можливість забезпечити дитині належне лікування та достатній рівень життя.

Представник зацікавленої особи заперечив проти задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 приймає активну участь в житті доньки. Часто бере дитину додому на тривалий час. Крім того у неї з малолітньою ОСОБА_4 є тісний зв'язок матері з дитиною.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Ч. 3 ст. 10 та п. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.05.2010 року відділом РАЦС Новоселицького РУЮ Чернівецької області ( а.с. 17).

Висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА №01-15/7-360 від 13.06.2016 року, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, оскільки повернення дитини в сім'ю матері є загрозливим для її життя та здоров'я (а.с. 14-15).

Згідно повідомлення №189 від 17.05.2016 року адміністрація КЗ «Оршовецький дитячий будинок санаторного типу» повідомила, що в закладі виховується ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16.09.2013 року і по даний час. Дівчинка набула статусу дитини позбавленої батьківського піклування на підставі розпорядження Кіцманської РДА від 14.07.2015 року №212. Протягом 2016 дівчинку в закладі відвідувала забирала додому і на вихідні та канікули її мати ОСОБА_2. Дитину забирали: з 31.12.2015 року по 04.01.2016 року; з 17.02.2016 року по 01.03.2016 року; з 08.04.2016 року по 20.04.2016 року; з 29.04.2016 року по 05.05.2016 року; з 06.05.2016 року по 09.05.2016 року. Дитина поверталася в заклад вчасно та чисто одягнена, мати завжди приносить їй солодощі та одяг (а.с.7).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.05.2016 року, комісія при обстеженні умов проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 дійшла до наступного: на момент обстеження в будинку було чисто, в наявності були продукти харчування; для виховання та розвитку діти мають окреме місце в будинку матері; між членами сім'ї склалися дружні стосунки (а.с. 3).

Як передбачено ст.ст. 150,180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя в суспільстві.

Із Декларації ООН прав дитини (1959р.) вбачається, що, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачено ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що відсутні підстави того, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання своїх обов'язків по вихованню доньки. Навпаки, суд, враховуючи зокрема інтереси малолітньої, вважає, що залишення дитини на вихованні у відповідачки є необхідним для їх здоров'я та морального розвитку, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 61, 130, 174, 213, 215, 223 ЦПК України, Конвенцією про права дитини, постановою Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена особа: КЗ "Оршівський дитячий будинок санаторного типу" про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк