Справа № 564/211/16-ц
14 березня 2016 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуюча суддя Грипіч Л. А.
секретарсудового засідання ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача
Оскільки, вимоги позивача не були виконані, грошові кошти не повернуті, ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом, в якому просив вирішити спір в судовому порядку та просив стягнути грошові кошти внесені на його користь в якості передоплати у сумі 7700 гривень та моральну шкоду в сумі 3000 грн.
В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
21 вересня 2015 року позивач звернувся до інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області з питання повернення коштів за невиконане замовлення.
Відповідно до копій розписки від 25.08.2015 року, пояснення від 20.10.2015 року та листа від 29.09.2015 року, відповідач ФОП ОСОБА_3 зобовязалась повернути позивачу кошти в сумі 7700 грн.
Згідно з ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши відповідно докази відповідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди.
У пункті 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно п. 3 цієї ж статті виконавцем є суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
Поняття порушення прав споживачів міститься у ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживача" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Суд вважає, що позовні вимоги заявлені до відповідача в частині повернення передоплати за невиконане замовлення грунтуються на законі і підлягають до задоволення. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7700 грн.
За правилами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.
Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону».
Таким чином, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) та за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості.
Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди саме в порядку, визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2000 грн., які підтверджені квитанцією №4729 від 29.01.2016 року за надану правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,4,22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст.10,11,57-60,88,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7700 грн. та 2000 грн. на відшкодування судових витрат, всього 9700 (девять тисяч сімсот) грн.
В задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5