РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період часу з 2001 року по теперішній час разом з дітьми вона мешкала у будинку за цією адресою, безперервно володіла ним, робила ремонт, підтримувала у належному стані, утримувала господарство, сплачувала комунальні послуги. З 12.05.2005 року ОСОБА_1 та її діти були зареєстровані у вказаному будинку. Домоволодінням вона заволоділа шляхом його купівлі у безпосереднього власника ОСОБА_5 Договір купівлі-продажу в установленому законом порядку укладено не було, однак на підтвердження угоди про продаж будинку ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 оригінали документів на будинок та прибуткові споруди. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та наполягали на її задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача Торецької міської ради в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с.4,13-16). Відповідно до Акту від 04.09.1982 року ОСОБА_5 було відведено земельну ділянку загальною площею 502 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). Згідно запису в Домовій книзі ОСОБА_5 помер (а.с.17-19). Відповідно до Акту від 18.08.2016 року ОСОБА_1 разом з дітьми проживала в цьому будинку з 2001 року, безперервно володіла ним, робила ремонт, підтримувала у належному стані, утримувала господарство. У грудні 2005 року вона та її діти були там зареєстровані (а.с.10). Це також підтверджено відміткою у паспорті ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_1 довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, робила ремонт у будинку та постійно підтримує його в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо будинку не заявляв та на нього не претендував.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Керуючись ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 15, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Торецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 визначений в технічному паспорті літерами - А,а загальною площею - 64, 2 кв.м, зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема, літня кухня - «В», сарай -«Д», погріб - «п/г», сарай - «Б», вбиральня - «Г».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 502 кв.м. відведеного в натурі на підставі рішення Дзержинського виконавчого комітету №215-4 від 04.08.1982 року, згідно Акту Дзержинського технічного бюро УГА від 04.09.1982 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: