У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

21.03.2016 Справа №607/19567/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що він ухиляється від батьківського обовязку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що не являється батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який 17.08.2007 року розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 І-ИД №023774 від 05.09.2008 року.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ИД №060476, актовий запис №2238)

Відповідно до ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Посилання відповідача на те, що він не є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд до уваги не приймає, оскільки дитина народилася до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу.

Крім того, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31.12.2009 року встановлено факт, що ОСОБА_3 народився 22.09.2007 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 32 ЦПК України факти, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили по одній цивільній справі, не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті самі особи.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно повідомлення Зборівського віділення Козівської обєднаної ДПІ Головного Управління ДФС у Тернопільській області №70 від 18.02.2016 року станом на 18.02.2016 року інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 не отримує зареєстровані доходи, аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі, частково задоволивши позовні вимоги в цій частині.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 віл 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на постійній основі добровільно не бере участі в утриманні сина матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дітей.

За таких обставин, суд враховуючи вимог статей 180, 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, починаючи з 25.12.2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 223-226, 292, 294 ч.1 ЦПК України, ст.ст.32, 182, 193, 199, 200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.12.2015 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Державного бюджету судовий збір в сумі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий В.М.Братасюк