н/п 4-с/490/61/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді - Мамаєвої О.В.,

із секретарем судового засідання Баришниковою І.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м.Миколаєва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії посадових осіб Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2015р., постанови від 13.11.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, постанови від 16.11.2015р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, постанову від 08.12.2015р. про накладення арешту на рахунки боржника, постанову від 08.12.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи вимоги він зазначав, що постановою старшого державного виконавця Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_3 від 06 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження № 49236130 з виконання рішення Центрального районного суду м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 183019,57 грн. 13 листопада 2015 року в межах вказаного виконавчого провадження винесена постанова про стягнення виконавчого збору, від 16 листопада 2015р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, від 08 грудня 2015 року державним виконавцем вказаного відділу в рамках виконавчого провадження - про накладення арешту на рахунки боржника та про стягнення витрат на проведенням виконавчих дій.

Зазначені постанови та дії державного виконавця він вважає незаконними, оскільки стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження із пропуском строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання. Так, у виконавчому листі зазначено, що 25.06.2014р. його було повернуто на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", та зазначено, що його може бути повторно пред'явлено у строк до 25.06.2015р., а стягувач повторно пред'явив виконавчий лист до виконання лише 05.11.2015р., тобто з пропуском встановленого строку та не надав ухвалу суду про поновлення такого строку.

Оскільки, на підставі викладеного, постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною, то і всі інші постанови, прийняті в рамках цього виконавчого провадження також є незаконними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали скаргу.

Від суб'єкта оскарження та стягувача надійшли заперечення проти скарги.

Суд, вислухавши заявника та його представника, оглянувши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 березня 2010 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "ОТП Банк" стягнено солідарно заборгованість по кредиту у розмірі 183019,57 грн. /а.с. 43/.

На підставі заяви стягувача, судом 20 квітня 2010 року було видано виконавчий лист № ц2-811/2010 /а.с. 45/.

06 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, 13 листопада 2015р. винесена постанова стягнення виконавчого збору в сумі 18301,95 грн., а 08 грудня 2015 року постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 100 грн. /а.с. 76,77, 78/.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за змістом п. 7 частини другої ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи, вищевикладене, провадження у справі в частині скасування постанов державного виконавця від 13 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору та від 08 грудня 2015 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, прийнятих в межах виконавчого провадження стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, підлягає закриттю на підставі положень передбачених п. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись статтями ст.ст.383-389, 205 ч.1, 208, 210, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі в частині скасування постанов державного виконавця від 13 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору та від 08 грудня 2015 року про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, прийнятих в межах виконавчого провадження стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Мамаєва