Справа №: 343/20/16-ц
Провадження №: 2/0343/150/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 лютого 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати ОСОБА_2, 1963 р. н., таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 травня 2010 року було розірвано шлюб між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2.

Перебуваючи із ОСОБА_2 в шлюбі, вона у встановленому законом порядку прописала його в належний їй будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1. Даний будинок належить їй на праві приватної власності про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В даному будинку вона проживає і по сьогоднішній день.

З жовтня 2009 року відповідач виїхав з належного їй будинку на інше постійне місце проживання, забравши всі свої особисті речі. З того часу відповідач у будинку не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає та ним не користується. На її прохання добровільно виписатись з житлового будинку відповідач не реагував.

Вважає, що відповідач втратив право користування житлом на підставі його відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні.

Формальна реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку створює для неї додаткові труднощі, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також вона втрачає право на отримання адресної субсидії по оплаті комунальних послуг.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з'явилася хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку.

Представник позивачки ОСОБА_3 (довіреність а.с.19) в судове засідання не з'явився , подав заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку про що свідчить оголошення в газеті «Галичина» (а.с.30-33). Від нього не поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу:40248056 від 07.07.2015року (а.с.6) свідчить про те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Довідка №531 від 28.09.2015 року видана виконавчим комітетом Надіївської сільської ради (а.с.13) підтверджує, що ОСОБА_1 проживає в будинковолодіння по АДРЕСА_1.

У відповідності до довідки №108, виданої виконкомом Надіївської сільської ради (а.с.35) - ОСОБА_1 зареєстрована в с.Надіїв, Долинського району і її сім"я складається:

Колишній чоловік - ОСОБА_2, 1963 р.н.;

ОСОБА_4 , 1986 р.н.;

Дочка - ОСОБА_5, 1991 р.н.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.09.2015 року (а.с.12), перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_2, 1963 р.н. зареєстрований в АДРЕСА_1, а фактично з жовтня 2009 року по даний час не проживає за даною адресою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що сторони по справі являються її батьками. В 2010 році батьки розлучились. В жовтні 2009 року батько виїхав з будинку і з цього часу у ньому не проживає. Будь-яких перешкод в користуванні будинком йому не чинила. Будинок перейшов у власнісь матері по спадщині - від стрийка ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду пояснили, що позивачка ОСОБА_1 являється їх сусідкою. Вона проживає в АДРЕСА_1. Там зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 який з 2009 року, фактично в будинку не проживає. З цього часу вони відповідача жодного разу не бачили.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинковолодінні в АДРЕСА_1 Долинського району Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин, а його реєстрація у будинковолодінні перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд, отримати субсидію, тільки через те, що за реєстрацією у належному її будинковолодінні значиться відповідач. Дана обставина відповідачем не спростована, доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між ним і власником житла відповідачем не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", керуючись ст.ст. 208,209,215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться в АДРЕСА_1 Долинського району, Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: