Справа № 426/7111/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2016 року Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.

при секретарі судового засідання Тиріній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Отарі Євгеновича до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на частину житлової квартири,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 15.02.2005 року померла мати позивача ОСОБА_5. 08.08.2005 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері, а саме: частина квартири АДРЕСА_1, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить: матері позивача ОСОБА_5, позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Приватним нотаріусом ОСОБА_6 було відкрито спадкову справу, згідно з якою належна ОСОБА_5 частка житлової квартири мала бути успадкована позивачем, оскільки остання є єдиним спадкоємцем першої черги. В травні 2016 року, звернувшись до нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за консультацією, позивачу було розяснено, що оскільки спадкова справа була заведена в м. Луганську, що на даний час є тимчасово окупованою територією, нотаріуси не мають повноваження щодо видачі свідоцтва про права на спадщину, а також повідомлено, що право оформлення та подальшої видачі такого свідоцтва має тільки той нотаріус, який відкрив спадкову справу.

На даний час між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 виник спір щодо спадкування частки ОСОБА_5, оскільки останній право власності позивача не визнає, бо вважає, що хоча строк, визначений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини відповідач пропустив, але, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину (1/2 частини житлової квартири, яка належала померлій), оскільки він мешкав та був зареєстрований разом з померлою на момент смерті. Такої самої думки додержується відповідач ОСОБА_4, вважаючи, що спірну частку слід ділити порівну між трьома власниками квартири. З такою позицією відповідачів позивач не згодна, оскільки вважає, що право на спадкування у відповідача ОСОБА_3 виникає відповідно до ст. 1266 ЦК України за правом представлення та вважає, що єдиним власником частини квартири, що належала гр. ОСОБА_5 є лише вона, оскільки, по перше - вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, по друге - заява про прийняття спадщини подано до органів нотаріату України в строк, визначений законодавством, по третє - на момент смерті вона проживала разом з матірю, тому вважається такою, що прийняла спадщину, в четвертих - онуки померлої не належать до жодної черги спадкоємців, а право представлення у них виникає лише у звязку із фактом смерті осіб, визначених в статтях 1261-1265 ЦК України. У звязку з викладеними обставинами просить суд визнати право власності за позивачем на 1/4 частки житлової квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Коцюбінского, 27/497.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, представник позивача просить розгляд справи, який відбудеться 06.10.2016 року о 16-00 год. провести без його участі, а також відповідно до якої позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить визнати за нею право власності на заявлене в позові майно.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просять розгляд справи, який відбудеться 06.10.2016 року провести без їх участі, позов позивача визнають у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, 15.02.2005 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 000564 (а.с.8).

Те, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_5 підтверджується копією рішення Ленінського районного суду м. Луганська (а.с. 16).

ОСОБА_5, на момент її смерті, на праві приватної спільної сумісної власності належала частка квартири за адресою: м. Луганськ, вул. Коцюбінского, 27/497, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.01.2005 року, копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, 27, м. Луганська (а.с. 10-12).

Окрім померлої матері позивача ОСОБА_5, вищевказана квартира на праві приватної спільної сумісної власності належить: позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10-12).

08 серпня 2005 року, приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу було зареєстровано в реєстрі під № 1863 заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у вигляді частини квартири, що розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Коцюбінского, 27/497 та грошові вклади (а.с.9).

При зверненні до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_8, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлої 15 лютого 2005 року, позивачу було розяснено, що оскільки спадкова справа після смерті її матері заведена приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та знаходиться на непідконтрольній українській владі території Луганської області, витребувати її, відповідно до чинного законодавства не можливо, у звязку з чим нотаріус просить звернутися до суду (а.с.47).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.09.2016 року № 44963070 (а.с.38), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) від 02.06.2016 року № 44963761 (а.с.39), вбачається, що стосовно матері позивача ОСОБА_5, нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори, 11.08.2005 року була заведена спадкова справа під № 37077694.

10 серпня 2005 року, приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було посвідчено заяву ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, у якій зазначено, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира № 497, розташована по вул. Коцюбінского в. м. Луганську, яка була приватизована 21 грудня 1993 року на їх імена та на імя ОСОБА_5, яка померла 15 лютого 2005 року, та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення часток у спільній власності, у звязку з чим вони вважають, що вищезгадана квартира була приватизована ними у рівних частках та частка кожного із співвласників становить 1/4 (одну четверту) частку цієї квартири, а саме: ОСОБА_1 належить 1/4 частка квартири; ОСОБА_4 належить 1/4 частка квартири, ОСОБА_3 належить 1/4 частка квартири, померлій ОСОБА_5 належить 1/4 частка квартири (а.с.49).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, що передбачено ч.1 ст. 1268 ЦК України.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У звязку з тим, що спадкова справа щодо матері позивача ОСОБА_10 знаходиться на зберіганні в четвертій луганській державній нотаріальній конторі за адресою: 91033, м. Луганськ, вул. Новопромишлєнная, 1, що є територією, на якій проводиться антитерористична операція і органи державної влади не здійснюють свої повноваження, позивач не має можливості оформити у встановленому законом порядку свої спадкові права після смерті її матері, бо нотаріуси, які знаходяться на підконтрольній українській владі території не мають повноваження щодо видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки право оформлення та подальшої видачі такого свідоцтва має тільки той нотаріус, який відкрив спадкову справу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Отарі Євгеновича до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на частину житлової квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15 лютого 2005 року на 1/4 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. М. Осіпенко