УхвалА

іменем україни

6 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий Вектор», товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 6 жовтня 2006 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничий Вектор» (далі - ТОВ «Виробничий Вектор») укладено договір про участь у будівництві об'єкту нерухомості, за умовами якого товариство зобов'язалося збудувати об'єкт нерухомості та передати йому з правовстановлюючим документами, а саме квартиру АДРЕСА_1.

26 грудня 2006 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп») укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, а саме лот облігацій - іменних безпроцентних цільових облігацій, емітентом яких є ТОВ «Виробничий Вектор», у кількості 14 505 штук для придбання у власність квартири.

Взяті на себе зобов'язання він виконував у повному обсязі, сплачував за вказаний лот облігацій згідно з графіком купівлі-продажу цінних паперів, зазначеного у п. 4.4 договору. Станом на 19 вересня 2008 року ним було сплачено 1 451 103 грн 40 коп., що еквівалентно 204 537 Євро 50 центів, що становить 81,02 % від загальної суми зобов'язання.

У листопаді 2008 року будівництво було зупинено, пояснень щодо причин зупинення будівництва ТОВ «Виробничий Вектор» не надавало, у зв'язку з чим він зупинив оплату лоту облігацій.

18 грудня 2012 року ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» направило йому лист про виникнення заборгованості у розмірі 47 904 Євро 63 центи. та повідомило, що у випадку несплати боргу товариство залишає за собою право розірвати зазначений вище договір. У такому випадку він не отримує квартиру та може претендувати на сплачену частину ціни лоту облігацій з старим курсом Євро та з вирахуванням штрафу у розмірі 20 %.

Вказував про те, що забудовник порушив взяті на себе зобов'язання, оскільки він зобов'язувався ввести об'єкт нерухомості в експлуатацію не пізніше 31 липня 2010 року, а фактично ввів у 2014 року, що призвело до невиконання ним своїх зобов'язань та він згоден сплатити суму боргу у розмірі 47 904 Євро 63 центи за курсом Євро, який був дійсним на момент припинення оплати.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати за ним майнові права на проінвестований об'єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що у порушення умов вищевказаного договору позивач у встановлений строк взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, а саме не сплатив повну вартість лоту облігацій та не пред'явив облігації до погашення, унаслідок чого не набув права на отримання об'єкту нерухомості.

Відповідно до п.п. 14.1. Інформації про випуск облігацій, початок погашення випуску облігацій 12 травня 2013 року, а закінчення погашення - 12 листопада 2013 року.

Згідно з п.п.14.3. Інформації про випуск облігацій, у разі, якщо власник облігацій у визначений цією інформацією термін не перерахував облігації, що підлягають погашенню, зі свого особистого рахунку у цінних паперах на рахунок в цінних паперах емітента, не звернувся до емітента протягом місяця з дати закінчення погашення облігацій, то йому виплачується номінальна вартість облігацій протягом трьох місяців з дати пред'явлення облігацій до погашення, а квартира/окреме нежитлове приміщення може бути відчужена емітентом на свій розсуд.

Отже, посилання позивача на порушення його права, як інвестора, оскільки без його згоди майнові права на об'єкт інвестування передано ТОВ «Виробничий Вектор» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» є безпідставними. Оскільки позивач у визначений термін не перерахував облігації та не звернувся до емітента, а ТОВ «Компанія з управління активами «Капітал Груп» пред'явив лот облігацій до погашення.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_5,відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта