АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/956/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріЛитвин-Восколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним та зобов'язання відповідача повернути кошти,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив визнати неправомірними дії ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» щодо порушення прав споживача - гр. ОСОБА_6, під час укладання договору фінансового лізингу від 22.10.2015 №001077 на придбання транспортного засобу - трактору МТЗ - 82.1.26; визнати недійним з моменту підписання зазначений договір фінансового лізингу та зобов'язати ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» повернути ОСОБА_6 сплачені ним 49000,00 грн., мотивуючи про те, що між сторонами у справі укладено договір фінансового лізингу №001077 від 22.10.2015 для купівлі трактора МТЗ-82.1.26 за 187000,00 грн. Дружиною позивача на виконання цього договору сплачено відповідачу 49000,00 грн. авансу. Однак трактор позивач не отримав до цього часу.

Позивач вважає вказаний договір фінансового лізингу таким, що укладено з істотним порушенням законодавства про захист прав споживачів, а також внаслідок обману з боку продавця транспортного засобу та під впливом помилки покупця стосовно правової природи правочину та його дійсного змісту. Зокрема, в договорі вартість предмету лізингу вказано у розмірі 20502,09 дол. США ручкою, а не надруковано. Сплата 49000,00 грн., зі слів менеджерів відповідача, є авансовим платежем, однак, як з'ясувалося пізніше, це був адміністративний платіж. ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що адміністративні витрати не можуть включатися в ціну договору. Замість договору купівлі-продажу з позивачем обманним шляхом укладено договір фінансового лізингу. Відповідачем не надано документів, які б підтверджували наявність права власності на предмет лізингу - трактор. В договорі вказується на наявність додатку №3 де міститься графік покриття витрат та виплати лізингових платежів, однак такого додатку немає. Пунктом 12.1. договору визначено, що лізингоотримувач, який сплатив адміністративний платіж та повністю або частково сплатив авансовий платіж, має право розірвати договір, однак в цьому випадку лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання в розмірі 40% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку адміністративний платіж за договором (49000,00 грн.) лізингоодержувачу також не повертається. Дана умова є несправедливою що не відповідає принципу добросовісності та рівності та свідчить про наявність істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін. Викладене, на думку позивача, свідчить про порушенням відповідачем ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про фінансовий лізинг», а обставини підписання договору можуть свідчити про використання відповідачем нечесної підприємницької практики.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.01.2016 позов задоволено повністю. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2016 заяву ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими; суд не врахував, що правовідносини між сторонами врегульовано, в першу чергу, ЗУ «Про фінансовий лізинг»; позивачем не доведено наявність порушення його прав; позивач підписував спірний договір, усвідомлюючи його правову природу та надаючи свою згоду щодо змісту цього договору; зі змісту спірного договору слідує, що між правами та обов'язками його сторін немає дисбалансу, навіть навпаки - відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність несе певні ризики, а договір спрямований на максимальний захист прав та інтересів клієнтів ТОВ; спірний договір відповідає вимогам ЗУ «Про фінансовий лізинг»; висновки суду про те, що включення до спірного договору адміністративного платежу є недобросовісним та несправедливим є безпідставними, адже згідно ч.2 ст.16 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено невичерпний перелік платежів; платіж за договором фінансового лізингу може бути доходом лізингодавця, що відповідає п.2 ч.1 ст.17 Модельного закону про лізинг від 14.04.2005, який є нормою міжнародного права; в ухвалі ВСУ від 02.11.2015 наявний правовий висновок про те, що адміністративний платіж у договорі фінансового лізингу не є несправедливою умовою; відповідач має право надавати послуги з фінансового лізингу відповідно до довідки ФЛ №551 (рішення про взяття на облік від 11.06.2015), що спростовує, на думку апелянта, висновки суду про відсутність у лізингодавця права власності на предмет лізингу, при цьому апелянт наводить визначення прямого та непрямого лізингу; суд не врахував наявність у спірному договорі норм, які регламентують відповідальність лізингоодержувача за невиконання договірних зобов'язань, зокрема, у вигляді одночасного стягнення штрафу та не повернення адміністративного платежу; ЗУ «Про захист прав споживачів» не застосовується до правовідносин, які наявні між сторонами у справі; висновки суду про порушення договором засади добросовісності є необґрунтованими; у справі відсутні докази навмисного введення відповідачем позивача в оману та щодо помилки позивача щодо природи правочину, так як жодна умова договору не була прихована від останнього до моменту підписання договору та він мав можливість ознайомлюватися з його змістом; додаток №3 (порядок сплати лізингових платежів) сторонами не було підписано, оскільки ще не було фактично передано лізингоодержувачу предмета лізингу та складено відповідний акт приймання-передачі, що передбачено договором, крім того, договором встановлена можливість зміни вартості предмета лізингу в залежності від певних умов, що нівелює необхідність погодження порядку сплати лізингових платежів з моменту укладення договору; суд не вирішував питання про можливість визнання недійсними спірних частин правочину.

Заслухавши доповідь судді,вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в оспорюваний договір включені несправедливі умови, він порушує принцип добросовісності, умови договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків сторін та завдають шкоди споживачеві. Зазначені обставини, на думку суду, стали підставами для визнання спірного договору недійсним та зобов'язання відповідача повернути позивачу кошти, сплачені на підставі договору.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може.

При розгляді справи встановлено, що 22.10.2015 між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», як лізингодавцем, та ОСОБА_6, як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу №001077 (а.с. 11-16) - спірний договір, відповідно до якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб - трактор МТЗ 82.1.26, який лізингодавець зобов'язався передати у користування лізингоодержувачу в строк та на умовах визначених договором.

22.10.2015 від імені ОСОБА_6 сплачено на користь ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 49000,00 грн. з призначенням платежу «адміністративний платіж за договором №001077 від 22.10.2015».

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно з п.1.3 спірного договору лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність (отримати право власності на предмет лізингу) та передати його у користування лізингоодержувачу на строк та умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах на умовах даного договору фінансового лізингу та згідно з положенням чинного законодавства; п.1.7 договору передбачено, що предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 (сто двадцять) робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця, зокрема: адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу, та, в разі наявності, різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4 ст. 9 даного договору (у разі зміни вартості предмета лізингу), або різниці вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.6 ст. 9 даного договору (у разі зміни марки/моделі предмета лізингу); у п.8.2 спірного договору вказано погоджену сторонами вартість предмета лізингу - 20502,09 доларів США, що, на дату укладення договору, становило 490000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, ЗУ «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст.628 ЦК України.

Згідно ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Зазначені правові висновки, які в силу ст. 360-7 ЦК України є обов'язковими для судів України, викладено у постанові ВСУ від 16.12.2015 у справі №6-2766цс15.

У даній справі спірний договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, нотаріально посвідчено не було.

Зазначені обставини є беззаперечними підставами для констатації нікчемності договору фінансового лізингу від 22.10.2015 №001077, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність визнання цього договору недійсним в силу ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», як такого, що обмежує права споживача, адже спірний договір є недійсним в силу закону (нікчемним) - ч.1 ст.220 ЦК України.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за № 9 від 06.11.2009 року, вбачається, що у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що договір фінансового лізингу №001077, укладений 22 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_6 є нікчемним. Одночасно необхідно застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору фінансового лізингу №001077, укладеного 22 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_6 та стягнути з відповідача отримані від позивача за нікчемним договором 49 000,00 грн. в якості адміністративного платежу.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.01.2016, ухвалене у даній справі, слід скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення про часткове задоволенні позову та про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним та зобов'язання відповідача повернути кошти, - скасувати.

Позов ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Черкаській області, про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним та зобов'язання відповідача повернути кошти - задоволити частково..

Визнати, що договір фінансового лізингу №001077, укладений 22 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_6 є нікчемним.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_6 49 000,00 грн., сплачених на виконання нікчемного правочину - договору фінансового лізингу №001077, укладеного 22 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_6.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :