Справа № 739/1204/16-ц
Провадження № 2/739/282/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 06 вересня 2014 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося у звязку з різними характерами, на даний момент вони спільного господарства не ведуть, сумісне проживання ними припинено, у подальшому підтримувати сімейні відносини вони наміру не мають. Після розірвання шлюбу спільний син буде проживати з позивачкою.

15 вересня 2016 року судом за клопотанням відповідача сторонам у справі було надано строк для примирення тривалістю один місяць, у звязку з чим провадження у справі було зупинено.

17 жовтня 2016 року судом, у звязку із закінченням строку для примирення, відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що зберегти їхній з відповідачем шлюб не можливо, вони з відповідачем проживають окремо і примиритися не змогли. Вона не перебуває в стані вагітності і у них на утриманні немає дітей віком до одного року. Після розірвання шлюбу просила залишити спільну дитину проживати з нею, а також залишити їй прізвище, отримане після укладення шлюбу «Адаменко-Дорошенко».

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що їхній з позивачкою шлюб зберегти неможливо, примиритися вони не змогли, тривалий час проживають окремо. Також відповідач погодився на те, щоб їхня спільна дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ №085108 від 06 вересня 2014 року (а.с.4). У шлюбі в них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не повязані, тривалий час проживають окремо, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивачки, так і відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу «Адаменко-Дорошенко».

Враховуючи досягнення згоди між позивачкою та відповідачем щодо місця проживання спільної дитини ОСОБА_3, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їхню спільну дитину проживати разом з позивачкою.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №79, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Адаменко-Дорошенко».

Малолітню дитину позивачки та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко