Провадження № 2/638/842/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.16 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Помазан М.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, в якій просить надати їй дозвіл на виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу (згоди) батька дитини, яким є відповідач, до повноліття дитини, а також дозволити їй або її офіційному представникові без згоди відповідача оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 29.09.2010 року. Від цього шлюбу має неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. Позивачка матеріально утримує дитину та піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не брав, розвитком дитини не цікавився, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надавав. При цьому перешкоджає виїзду дитини за кордон для оздоровлення, якого вона потребує, незважаючи на хвороби, які має дитина. Жодних вагомих аргументів не приводить. На підставі кладеного просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просила їх задовольнити. Надала пояснення відповідно до викладених у позові.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували. Надали пояснення про те, що надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька без зазначення періоду виїздів та країн перебування не передбачено чинним законодавством, суперечить інтересам дитини та грубо порушує права батька щодо дитини. На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами).

Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Разом з цим, надання судом дозволу на майбутнє на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків, без визначення при цьому конкретного часу та місця перебування - суперечить положенням чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: