АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/859/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 22-ц/789/165/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Щавурська Н. Б., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 1 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з внучкою та у її вихованні,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, яким позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з внучкою та у її вихованні задоволено.

Вирішено зобовязати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод в побаченнях з їх малолітньою внучкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити їм для зустрічей із внучкою двічі на місяць в такі дні: першу та третю суботу чи неділю місяця з 14 по 18 год., з наданням їм права відвідувань разом з внучкою місць загального відпочинку громадян та проведення заходів масового культурно-розважального характеру на території м. Бережан, в перші два місяці після набрання судового рішення законної сили в присутності матері дитини ОСОБА_1, а в подальшому самостійно у відсутності матері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення Бережанського районного суду від 1 грудня 2015 року ухвалене з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні їх позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що що позивачі мають бажання брати активну участь у вихованні внучки, піклуватись про неї та допомагати їй матеріально, з того, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Судом встановлено, що відповідачка та син позивачів з 4 жовтня 2008 по 25 липня 2011року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 25 березня 2010 року народилася дочка ОСОБА_6.

Рішенням Бережанського районного суду від 25 липня 2011 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розірвано.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є бабусею і дідусем малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ИД № 112097 та серії 11-ИД № 389368 від 31 липня 1984 року та від 31 березня 2010 року.

Згідно розпорядження голови Бережанської РДА від 18.04.2014 року за заявою ОСОБА_7 визначено порядок його побачень з дочкою ОСОБА_6 і зобовяано матір - ОСОБА_5 створити всі умови для безперешкодного спілкування батька з дитиною.

Згідно листа начальника служби у справах дітей на заяву ОСОБА_4 про призначення годин побачень з внучкою ОСОБА_6, запропоновано звернутись з позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідачка 07.11.2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, між сторонами тривалий час існують неприязні відносини, що є перешкодою для досягнення порозуміння щодо побачень та спілкування позивачів з дитиною ОСОБА_9, що знайшло своє підтвердження у поясненнях представника служби у справах дітей Бережанської РДА, вищезазначених матеріалах справи.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявність негативного впливу позивачів на виховання внучки.

Позивачі не ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, бажають спілкуватись з дитиною, не встановлено фактів жорстокого поводження.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду відповідачкою не подано, а тому суд підставно не прийняв до уваги посилання відповідачки на те, що вона не чинить перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України.

До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами.

Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини.

За таких обставин, з урахуванням поведінки позивачів, віку, статі та інтересів дитини, суд обгрунтовано зобовязав ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкод в побаченнях з їх малолітньою внучкою ОСОБА_6

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 1 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді : М.В. Ходоровський

ОСОБА_10