АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця та з урахуванням уточнення своїх вимог просила визнати неправомірною та скасувати постанову від 04.12.2014, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. у виконавчому проваджені №30064654 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 986 788,13 грн..

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16.11.2015 у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі. Посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, постановленої з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що постанова про стягнення виконавчого збору має бути винесена державним виконавцем на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Враховуючи наведені обставини колегія суддів з урахуванням вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України ухвалила розглянути справу у їх відсутності.

Справа № 760/7780/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/988/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Усатова І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення скарги.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоячої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2011 Солом'янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2008-3/DC відновлювальної кредитної лінії від 29.08.2008 в сумі 9 867 881, 28 грн. На виконання зазначеного рішення, на ім'я стягувача - ПАТ «БМ Банк» 24.10.2011 Солом'янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-4684/11 (а. с. 15). 22.11.2011 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа. Відповідно до якої боржнику надано строк для самостійного добровільного виконання постанови у семиденний строк з моменту винесення постанови (а. с. 17). 01.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника (а. с. 106). 27.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа, в зв'язку з не виявленням майна боржника (а. с. 107) та зобов'язано державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ м. Києві Махову Д.А. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 112-113). Постановою про результати перевірки виконавчого провадження начальником ВДВС ГУЮ у м. Києві від 25.01.2014 визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Махової Д.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві, від 27.01.2014 державним виконавцем Маховою Д.А. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-4684/11 від 24.10.2011 (а. с. 114). В зв'язку з тим, що боржником не було виконано самостійно рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20.08.2011, державним виконавцем 05.02.2014 був зроблений виклик боржника, на який останній не з'явився (а. с. 115). 28.02.2014 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. на адресу боржника направлена вимога від 27.02.2014, яка особисто була вручена боржнику 07.03.2014 (а. с. 117-119), та залишена без задоволення, відповідного реагування. 02.12.2014 ПАТ «БМ Банк» звернулось до начальника ВДВС ГУЮ у м. Києві із заявою про повернення виконавчого документа без виконання та просило вжити заходи щодо скасування арешту майна боржника (а. с. 126). На підставі поданої заяви стягувача 04.12.2014 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а. с. 129), постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки ОСОБА_1 не було виконано самостійно постанову державного виконавця від 22.11.2011 (а. с. 128) та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (а. с. 127). Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.12.2014 було виділено в окремі виконавчі провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 08.12.2014 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по стягненню з боржника виконавчого збору в розмірі 986 788,13 грн. на користь держави (а. с. 130). 18.12.2014 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документа (постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 30064654 від 04.12.2014), враховуючи положення ч. 2 ст. 21 Законом України «Про виконавче провадження» за належністю до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (а. с. 131). 03.02.2015 головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 986 788, 13 грн. (а. с. 151). Скаржниця, вважаючи, що державним виконавцем при винесені постанови від 04.12.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому звернулася з відповідною скаргою до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є: невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору після пересвідчення в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення та закінчення добровільного строку виконання рішення та під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю.

Матеріали справи свідчать, що 22.11.2011 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-4684/11, виданого 24.10.2011 Солом'янським районним судом м.Києва щодо виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.08.2011, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2008-3/DC відновлювальної кредитної лінії від 29.08.2008 в сумі 9 867 881,28 грн.(а. с. 15, 17). 27.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв'язку з не виявленням майна боржника (а. с. 107). Постановою про результати перевірки виконавчого провадження начальника ВДВС ГУЮ у м. Києві від 25.01.2014 визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Махової Д.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.01.2014 та зобов'язано державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ м. Києві Махову Д.А. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 112-113), тому останньою 27.01.2014 було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (а. с. 114). В зв'язку з тим, що боржником не було виконано самостійно вищевказане рішення суду, державним виконавцем 05.02.2014 був зроблений виклик боржника, на який останній не з'явився (а. с. 115), 28.02.2014 на адресу боржника направлена вимога, яка особисто була вручена боржнику 07.03.2014 (а. с. 117-119). 04.12.2014 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки ОСОБА_1 не було виконано самостійно постанову державного виконавця від 22.11.2011 (а. с. 128).

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що дії державного виконавця щодо винесення спірної постанови вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вказаної скарги вважає правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, в зв'язку з чим може бути застосована до заявника лише в строки встановлені законом, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Аналіз діючого законодавства дає можливість зробити висновок про те, що під поняттям «майнові санкції» законодавець розуміє міру юридичної відповідальності особи (стягнення штрафних санкцій тощо), а не порядок виконання рішень суду, який регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вказаний довід є безпідставним та таким, що не є підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції. При цьому приймаючи таке рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 14 ЦПК України щодо обов'язковості рішень суду.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на невірному розумінні позивачем вимог діючого законодавства, в зв'язку з чим також не можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

О.І.Шкоріна