Справа № 577/785/16-ц
Провадження № 4-с/577/6/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2016 р.

Ко нотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Разумової І.Є.,

при секретарі Цукановій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов»язання відкрити виконавче провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій після уточнення вимог просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 3 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов»язати старшого державного виконавця Ларіонову М.Є. відкрити виконавче провадження по ухвалі Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 та причіп «ПР РМЗ 531М» н/з НОМЕР_2, що належать померлому ОСОБА_3, обгрунтовуючи скаргу тим, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року був накладений арешт на вищевказані автомобіль та причіп. Забезпечення виконання ухвали було покладено на відділ ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції, якому суд направив дану ухвалу для виконання. Однак відділом ДВС була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на тій підставі, що з даною ухвалою має звернутись стягувач, про що їй стало відомо в судовому засіданні 2 лютого 2016 року. Після чого в той самий день вона подала ухвалу суду про накладення арешту на автомобіль та причіп до відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції. 3 лютого 2016 року вона отримала постанову старшого державного виконавця Ларіонової М.Є. про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ оформлений в порушенням вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження». Тоді вона звернулася до суду із заявою про внесення виправлень до виконавчого документу. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 9 лютого 2016 року їй було відмовлено в задоволенні її заяви на тій підставі, що відсутність ідентифікаційного коду фізичних осіб, дати видачі ухвали та набрання нею законної сили не є перешкодою для виконання ухвали суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Старший державний виконавець відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечує та пояснила, що 2 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відділу із заявою про прийняття на виконання ухвали Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року про накладення арешту. 3 лютого 2016 року нею була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв»язку з тим, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», бо не містить ідентифікаційного номера боржника, дати видачі та дати набрання законної сили. Вона також відмовить у відкритті виконавчого провадження, якщо заявник ще надасть ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 9 лютого 2016 року про відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Частиною 4 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Заявник отримала оскаржувану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження 3 лютого 2016 року, що написано в її скарзі, що було підтверджено і в судовому засіданні.

Скаргу на дії державного виконавця було подано до суду 15 лютого 2016 року, однак, оскільки 13 та 14 лютого 2016 року були вихідними днями, про що пояснила і представник заявника ОСОБА_4, то суд вважає, що заявником не пропущений строк для подання скарги, проти чого не заперечувала і старший державний виконавець Ларіонова М.Є.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року з метою забезпечення позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди накладений арешт на автомобіль НОМЕР_1 та причіп «ПР РМЗ 531М» н/з НОМЕР_2, що зареєстровані за померлим ОСОБА_3 Забезпечення виконання ухвали суду покладено на відділ ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції (а.с.3).

В п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

В ч.І ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.25 даного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 3 лютого 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали № 2з/577/16/15, виданої 28 грудня 2015 року Конотопським міськрайонним судом, про накладення арешту на вищезазначені автомобіль та причіп у зв»язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не вказаний реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, не зазначені дата видачі документа та дата набрання законної сили рішенням (а.с.4).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 9 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень до виконавчого документа, а саме: внесення до ухвали суду від 28 грудня 2015 року необхідних додаткових відомостей, витребування ідентифікаційного коду платника податків ОСОБА_3, який помер, внесення цих даних до ухвали суду, залишено без задоволення (а.с.5).

В судовому засіданні було встановлено, що дана ухвала набрала законної сили.

При цьому відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну (наприклад таку, як ідентифікаційний номер платника податку).

Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014, прийнятої у справі за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення та дії державного виконавця, а відповідно до ч.1,2 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, є обовязковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тому державний виконавець безпідставно відмовив у відкритті виконавчого провадження у зв»язку з тим, що в ухвалі суду не було ідентифікаційного коду померлого боржника.

Згідно ч.1 ст.210 ЦПК України ухвала суду, що постановлюється як окремий документ, складається з:1) вступної частини із зазначенням: часу і місця постановлення; прізвища та ініціалів судді; прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Ухвала Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року містить всі передбачені ч.1 ст.210 ЦПК України атрибути, в т.ч. дату видачі документа та дату набрання законної сили. До речі, в оскаржуваній постанові старший державний виконавець Ларіонова М.Є. сама зазначила, що ухвала видана судом 28 грудня 2015 року (а.с.4).

При цьому відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах зазначено, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, яка була ратіфікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Під розумним строком також розуміється і строк фактичного виконання рішення суду.

Невжиття державним виконавцем заходів щодо виконання ухвали Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року, яка постановлена з метою захисту прав заявника, порушує її права, гарантовані Європейською Конвенцією про захист прав та основних свобод людини, оскільки ухвала про забезпечення позову, яка має виконуватись негайно, дотепер не виконана.

Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав заявника слід визнати неправомірною та скасувати вищевказану постанову, зобов»язати старшого державного виконавця Ларіонову М.Є. відкрити виконавче провадження за ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 17, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388, 153, 210, 360-7 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити скаргу ОСОБА_1.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали № 2з/577/16/15, виданої 28 грудня 2015 року Конотопським міськрайонним судом, про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_3 та причіп «ПР РМЗ 531М» н/з НОМЕР_2, що зареєстровані за ОСОБА_3

Зобов»язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з виконання ухвали № 2з/577/16/15, виданої 28 грудня 2015 року Конотопським міськрайонним судом, про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_3 та причіп «ПР РМЗ 531М» н/з НОМЕР_2, що зареєстровані за ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_5