Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1676/15-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 25 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Раритет" про визнання права на страхове відшкодування,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право на страхове відшкодування від страхової компанії "Раритет" внаслідок нещасного випадку, що стався з ним 28.10.2010 року на залізничній платформі станції "Хмельницький", внаслідок якого він отримав травматичну ампутацію лівої гомілки і став інвалідом 2-ї групи. На обґрунтування позову зазначав, що 28.10.2010 року, маючи проїзний квиток на потяг № 042 сполученням "Трускавець-Дніпропетровськ" та перебуваючи на пасажирській платформі залізничного вокзалу "Хмельницький" під час прибуття вказаного поїзда, впав на колію, де колісною парою вагону № 12 прибуваючого потягу отримав травму - ампутацію верхньої третини лівої гомілки.

На своє звернення до відповідача про виплату страхового відшкодування отримав відмову.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про перебування його, ОСОБА_1, у стані алкогольного сп'яніння під час отримання травми, не врахував ту обставину, що Акт № 1 форми НТ від 05.11.2010 року скасовано та складено акт галузевого зразка від 25.11.2014 року.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності судовим рішення факту перебування позивача у момент отримання ним травми 28.10.2010 року внаслідок нещасного випадку на транспорті у стані алкогольного сп'яніння, що виключає право на страхове відшкодування в силу положень п. 14 Правил поведінки громадян на залізничному транспорті, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.1995 року № 903 , та ч. 2 п. 7 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 (далі - Положення).

Проте, такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Встановлено, що 28.10.2010 року ОСОБА_1, маючи проїзний квиток на потяг № 042 сполученням "Трускавець-Дніпропетровськ" та перебуваючи на пасажирській платформі залізничного вокзалу "Хмельницький" під час прибуття вказаного поїзда, впав на колію, де колісною парою вагону № 12 прибуваючого потягу отримав травму - ампутацію верхньої третини лівої гомілки. Внаслідок вказаного нещасного випадку позивачу встановлено другу групу інвалідності з 21.06.2011 року довічно (а.с.7). Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про страхування" особисте страхування від нещасних випадків на транспорті є обов'язковим.

Згідно копії проїзного документа (а.с.9) страховиком виступає відповідач у справі - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Раритет" (далі - Страховик).

Зі змісту Акта про нещасний випадок, що стався на залізниці із застрахованим пасажиром ОСОБА_1, від 25.11.2014 року (а.с.51) слідує, що пасажир - пред'явник цього Акта є застрахованим від нещасного випадку на транспорті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 "Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті".

Одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності є страховим випадком та підставою для виплати страховиком страхової суми за умови надання застрахованим: заяви про її виплату; акта про нещасний випадок із пасажирами галузевого зразка; листа непрацездатності (для працюючої особи) або довідки спеціалізованих установ про встановлення інвалідності. Страхова сума виплачується не пізніше як через 10 діб з дня одержання необхідних документів через касу страховика або перераховується на розрахунковий рахунок, зазначений застрахованим у заяві, відповідно до рівня неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на день виплати. Страхова сума виплачується незалежно від виплат по державному соціальному страхуванню, соціальному забезпеченню та в порядку відшкодування збитків (п.п. 7-10 Положення).

Повторне звернення позивача до відповідача про виплату страхового відшкодування (а.с.52) Страховиком не задоволене (а.с.53).

За таких обставин, коли позивачем, як застрахованою особою, надано Страховику передбачені п. 10 Положення документи для виплати страхового відшкодування, відмова відповідача є неправомірною а позовні ОСОБА_1 - обґрунтованими.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на встановлений судовим рішення факт перебування позивача під час отримання травми у стані алкогольного сп'яніння та на ту обставину, що ОСОБА_1 не був застрахованою особою, оскільки отримав травму до моменту оголошення посадки в поїзд.

Вищезазначені відповідачем заперечення спростовуються наявними у справі доказами.

Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2012 року (а.с.16-20) визнані неправомірними дії територіального управління Держгірпромнагляду по Житомирській області щодо внесення до актів форми Н-1 та Н-5 від 18.05.2011 року інформації Хмельницької обласної лікарні від 04.05.2011 року № 802 про вміст алкоголю в крові ОСОБА_1, а постановою цього ж суду від 12.09.2012 року (а.с.24-28) зобов'язано Територіальне управління Держгірпромнагляду по Житомирській області внести зміни до вищевказаних актів, виключивши з них запис про перебування потерпілого під час отримання травми 28.10.2010 року в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, за результатами перевірки скарги ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України від 15.06.2011 року ДУ "Український медичний та моніторинговий центр з алкоголю та наркотиків МОЗ України" надано висновок про те, що запис у медичній карті № 21349 хворого ОСОБА_1 про алкогольне сп'яніння (внесений на підставі лабораторного дослідження ХОНД від 23.10.2010 року) зроблений безпідставно.

За наявності в матеріалах справи як вищевказаних судових рішень, так і рішення Апеляційного суду Житомирської області від 19.02.2014 року (а.с.40-41), яким зазначено обставину перебування позивача 28.10.2010 року під час отримання травми в стані алкогольного сп'яніння, колегія суддів надає перевагу як доказу обставинам, встановленим постановами Житомирського окружного адміністративного суду від 22.02.2012 р. та від 12.09.2012 року, про відсутність стану алкогольного сп'яніння у позивача 20.10.2010 року з тих підстав, що хоча наведені судові рішення і мають однакову юридичну силу, проте постанови суду від 22.02.2012 року та від 12.09.2012 року узгоджуються з висновком МОЗ України (а.с.113).

Відповідно до п. 2 Положення пасажири з моменту оголошення посадки в поїзд вважаються застрахованими.

Пояснення, з посиланням на лист начальника вокзалу станції "Хмельницький" (а.с.102), представника відповідача про те, що ОСОБА_1 на час отримання травми 28.10.2010 року не набув статусу застрахованої особи, так як на той момент не відбулася повна зупинка поїзда та, відповідно, не було оголошення про посадку в поїзд, спростовуються змістом Акту про нещасний випадок, що стався на залізниці із застрахованим пасажиром (а.с.51). Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу про дотримання 20.10.2010 року диктором вокзалу станції "Хмельницький" технологічного процесу щодо порядку оголошення про прибуття та початок посадки на поїзд сполученням "Трускавець - Дніпропетровськ".

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в порядку п. 2 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У зв'язку із задоволенням позову із відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору (позивач звільнений від сплати в силу закону) у розмірі 779 грн. 52 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року скасувати, ухваливши нове про задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_1 право на страхове відшкодування від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Раритет" внаслідок нещасного випадку, що мав місце з ним 28 жовтня 2010 року на залізничній платформі станції "Хмельницький".

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Раритет" на користь держави 779 грн. 52 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді