Номер провадження: 22-ц/785/1871/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою кредитної спілки «Світовид» на рішення Березівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року за позовом кредитної спілки «Світовид» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 квітня 2014 року КС «Світовид» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що 31 березня 2011 року між КС «Світовид» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 185 000 грн. зі сплатою 36 % річних, згідно якого останній зобовязався протягом 36 місяців погасити вказану суму грошей та виплатити проценти за користування цим кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязаня за кредитним договором були також укладені з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 договори поруки.

Однак у встановлений кредитним договором термін повернення наданого кредиту відповідачами не дотриманий. Через невиконання останніми своїх зобовязань перед кредитною спілкою по кредитному договору загальний розмір заборгованості станом на 01 квітня 2014 року становить 149 272,64 грн. У звязку з чим, представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та солідарно стягнути вказану суму з відповідачів.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ОСОБА_4 у судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник ОСОБА_3 вимоги позову не визнав та пояснив, що кредитні кошти у позивача його довіритель не одержував, але тільки особисто 31 березня 2011 року підписав видатковий касовий ордер про те, що кредитні кошти отримав у філії №4 КС «Світовид».

ОСОБА_5 також з вимогами позову не погодився і також пояснив, що кредитні кошти у позивача ніхто не одержував та договір поруки він не укладав і не підписував його.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Світовид» заборгованість за кредитним договором 149272 грн. 64 коп. та судовий збір 1493 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі КС «Світовид» просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати стягнути з відповідачів солідарно, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони по справі не з'явилися були, про час і місце слухання справи сповіщені неодноразово та завчасно, причини неявки не повідомили. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Судом встановлено, що 31 березня 2011 року між Кредитною спілкою «Світовид» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №28/Вл11.

Відповідно до п.п 1.1. п.1 кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 185 000 гривень.

Підпунктом 3 п.3.1 кредитного договору встановлені відсотки за користування кредитом у розмірі 36 % річних.

Згідно з п.п. 2.1 п.2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком на 36 місяців.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір поруки фізичних осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 15 вересня 2010 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у солідарному стягненні з поручителів виходив з того, що позивач пропустив строки звернення до суду з позовом відповідно до ст. 559 ЦК України, проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може на підставі нижченаведеного.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пункт 1.3. договорів поруки які укладені відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 з КС «Світовид» передбачає, що у випадку порушення Боржником зобовязання за кредитним договором Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Тобто у договорах поруки прямо передбачена солідарна відповідальність кожного з поручителів.

Відповідно до кредитного договору № 28/Вл 11 від 31 березня 2011 року п. 3.3. Кредитного договору відповідач зобовязувався здійснювати повернення кредиту та процентів відповідно до Графіку розрахунків, який є невідємною частиною Кредитного договору № 28/Вл 11 від 31 березня 2011 року, тобто сплатити основну суму та проценти за користування кредитом 31 березня 2014 року.

Вказані умови кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 виконані не були.

У квітні 2014 року (тобто в межах шестимісячного строку з моменту виконання зобовязання) КС «Світовид» будо подано позов про стягнення кредитної заборгованості як з боржника до ОСОБА_3 так і до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року предявлення вимог до поручителя є як направлення/вручення йому вимог про погашення боргу так і предявлення до нього позову.

Такої ж позиції дотримується і Верховний суд України, який у правовому висновку по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2014 року зазначив, що: «припинення прав кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в ч.2 ст.559 ЦК України словосполучення «предявлення вимог» до поручителя протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначено строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителів».

Таким чином, на підставі наведеного рішення Березівського районного суду Одеської області від 22.12.2015 року підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог кредитної спілки «Світовид» у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, п.2, 3 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Світовид» задовольнити, рішення Березівського районного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов кредитної спілки «Світовид» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІІН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІІН НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ІІН НОМЕР_3) на користь кредитної спілки «Світовид» заборгованість за кредитним договором №28/Вл11 від 31 березня 2011 року в сумі 149272,64 гривень та судові витрати у розмірі 2832,80 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_2