Справа № 136/1764/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" листопада 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності по 1/2 частці на житловий будинок та земельну ділянку по спадщині за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просили визнати за ними по ? частці права власності на житловий будинок та земельну ділянку, обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина. Заповітом від 22.03.2001 року він заповів позивачам майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, та все його рухоме та нерухоме майно, що розташоване в с. Росоша, Липовецького району Вінницької області. Позивачі протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, відповідно до діючого законодавства, прийняли спадщину. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено нотаріусом, так як в заповіті не вказана точна адреса місцезнаходження майна.

В судове засідання позивачі не з'явились, однак надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, в заяві, яку сільський голова адресував суду зазначив про визнання позову, не заперечував проти його задоволення, просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов висновку про таке.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Росоша Липовецького району помер ОСОБА_3, на що вказує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи, що були витребувані судом було встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим спадкодавцем 22.03.2001 року, відповідно до якого спадкодавець заповідав належне йому на праві приватної власності майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Росоша, Липовецького району Вінницької області, та все його рухоме та нерухоме майно, що розташоване в с. Росоша, Липовецького району Вінницької області своєму сину ОСОБА_1 та онуку ОСОБА_2 в рівних долях. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, та зареєстрований в реєстрі за №9. По відомостях виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області даний заповіт не змінено та не відмінено (а.с. 13). Позивачі в межах шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулись із заявами відповідного змісту про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_4, будучи спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку у спадщині за наявності заповіту від своєї частки відмовилась, засвідчила, що майно є особистою приватною власністю чоловіка, про що висловилась у заяві (а.с.3 Спадкової справи).

Наведене свідчить, що позивачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину.

30.09.2016 року постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі на їх ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в с. Росоша, Липовецького району Вінницького району. Вказана відмова мотивована тим, що спадкодавець в заповіті не вказав точної адреси спадкового майна (а.с.11).

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено факт належності майна зазначеного у заповіті спадкодавцеві та його місцезнаходження, а саме: житлового будинку із господарськими спорудами на підставі свідоцтва №130 на право особистої власності, яке видане 20.12.1987 року виконкомом Липовецької районної Ради народних депутатів, відповідно до якого з'ясовано, що цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 (а.с. 14); Технічним паспортом на житловий будинок виданого 07.05.1987 року на ім'я спадкодавця; згідно довідки № 1245 від 03.10.2016 року виданої виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області слідує, що у померлого ОСОБА_3 знаходились у власності один житловий будинок та одна земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 08.06.2005 року Росошанською сільською радою Липовецького району (а.с. 23), з'ясовано, що земельна ділянка площею 0,2194 га, цільове призначення 1.8. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд знаходиться по АДРЕСА_1, Липовецького району та належить ОСОБА_3. Належність земельної ділянки доведено також Витягом з технічної документації (а.с.24).

Вказані обставини визнавались сторонами, про що вони вказали в заявах.

Відповідач надав суду заяву про визнання позову.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі глави 84, ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.10, 11, 58-60, 158, 174, 209-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності по 1/2 частці за кожним в порядку спадкування за заповітом посвідченим 22.03.2001 року секретарем виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, та зареєстрованим в реєстрі за №9, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на:

- житловий будинок А, загальною площею 88.7 кв.м. та житловою площею 70.1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 0,2194 га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно державного акта серії НОМЕР_2 виданого 08.06.2005 року на підставі рішення 18 сесії 24 скликання Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 30.03.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко