Справа № 587/1846/15-ц
Провадження № 4-с/587/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Сумський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Моісеєнко О.М., при секретарі Землюк А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ,

Встановив:

Представник скаржника звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 з тих підстав, що в провадженні державного виконавця Ворони О.В. знаходиться виконавчий лист про стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини усих видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягнуті на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Софії, ІНФОРМАЦІЯ_1. 22 липня 2015 року на адресу місця його реєстрації надійшло попередження по аліментам від 6 липня 2015 року № 7/15, згідно якого ОСОБА_1 повинен сплатити борг по аліментам в розмірі 25034,81 грн. Вважає вказані дії державного виконавця протиправними з тих підстав, що не враховані надані 19 січня 2015 року документи щодо отримання доходу від підприємницької діяльності з вирахуванням видатків на ведення підприємницької діяльності у вигляді сплати податків, виплати заробітної плати найманим працівникам, придбання палива для транспортних засобів, витрат на ремонт, без врахування зробленого ним розрахунку стосовно чистого доходу, наданої квитанції щодо сплати аліментів. Розрахунок заборгованості державним виконавцем не складався. Сума аліментів ним сплачена у повному обсязі, що підтверджується квитанцією. Вважає, що бездіяльність державного виконавця виразилась у неврахуванні поданих документів, не складенні розрахунку, а дії щодо направлення попередження по аліментам є протиправними.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі і суду пояснив, що розрахунок державним виконавцем взагалі не складався. Не взяті до уваги при визначенні наявності заборгованості по аліментам надані боржником підтверджуючі документи. Протягом 6 місяців будь-яких претензій з боку ВДВС до ОСОБА_1 щодо сплати аліментів предявлено не було. Відповідні розрахунки не проведені. Просив визнати дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості в розмірі 25034,81 грн., зазначеному у попередженні, неправомірними, зобовязати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням сплачених податків та витрат, стягнути судові витрати по справі.

Представник ВДВС Сумського МУЮ зі скаргою не погодився і суду пояснив, що державний виконавець при проведенні виконавчого провадження за даним виконавчим листом діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з примусового виконання судових рішень, Сімейного кодексу України. На державного виконавця не покладається обовязок щодо проведення розрахунку за незавіреними документами. Просив у задоволенні скарги відмовити за необґрунтованістю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 зі скаргою не погодилась і суду пояснила, що аліменти підлягають першочерговому стягненню, а лише потім боржник має можливість придбавати для потреб підприємницької діяльності запчастини та інше. Погодилась з позицією представника ВДВС.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника ВДВС, заінтересованої особи, дослідивши матеріали скарги, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За виконавчим листом № 587/803/14-ц від 30 травня 2014 року, виданим Сумським районним судом по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів Відділом державної виконавчої служби Сумського МУЮ заведене виконавче провадження. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем відділу ОСОБА_3, за наявності даних про здійснення платником аліментів підприємницької діяльності, у грудні 2014 року, березні та червні 2015 року направлялись запити до Сумської ОДПІ про його дохід. На підставі наданих ОДПІ даних про валовий дохід ФОП ОСОБА_1 державним виконавцем зроблений розрахунок заборгованості по аліментам за період з 1 квітня 2014 року по 23 червня 2014 року в сумі 25034,81 грн.

Вказаний розрахунок наданий суду та оглянутий у судовому засіданні в матеріалах виконавчого провадження.

На підставі наданого розрахунку ОСОБА_1 6 липня 2015 року направлене попередження про наявність заборгованості у вказаній сумі з пропозицію у добровільному порядку її сплатити, про що надати квитанцію, та з попередженням про можливу відповідальність, передбачену ст. 164 КК України. Вказане попередження скаржником отримане.

В свою чергу представник скаржника 19 січня 2015 року письмово звертався до ВДВС Сумського МУЮ та зазначав, що його дохід від підприємницької діяльності не враховує витрат на її здійснення, надав власні розрахунки, податкові декларації, акти перевірок ОДПІ та постанови адміністративних судів по спорах між ФОП ОСОБА_1 та управлінням Міндоходів.

Після отримання попередження представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 195 ч. 1 СК України, заборгованість за аліментами визначається з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення. Відповідно до ч.4 вказаної статті, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а разі спору судом.

Відповідно до ст. 74 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним Кодексом України і, у разі визначення його розміру у частці від заробітку, не може бути менше встановленого СК України. Відповідно до ч.4 вказаної статті, державний виконавець обчислює розмір заборгованості, складає розрахунок і повідомляє про нього боржнику та стягувачу.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 цього закону, спір щодо розміру заборгованості вирішується судом за заявою заінтересованої сторони в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги щодо стягнення аліментів підлягають першочерговому задоволенню після задоволення забезпечених заставою вимог про стягнення коштів за рахунок заставленого майна.

За наведених обставин суд не може взяти до уваги пояснення представника скаржника про відсутність розрахунку заборгованості, оскільки він наявний в матеріалах виконавчого провадження і співпадає з попередженням про наявність заборгованості від 6 липня 2015 року, направленого боржнику.

В цій частині дії державного виконавця відповідають вимогам Сімейного Кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець виконала розрахунок та повідомила про нього боржника, навівши у попередженні проведені розрахунки.

Відсутність розрахунку державного виконавця з урахуванням наданих скаржником документів та обґрунтувань не свідчить по порушення наведених вимог закону. Спір щодо розміру заборгованості вирішується судом у загальному порядку, встановленому законом шляхом винесення судового рішення, а не в межах скарги на дії державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 387 ЦПК України, ст. 195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко