Справа № 305/257/16-ц
Провадження по справі № 2/305/416/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області , третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті його матері ОСОБА_2 29 квітня 2007 року відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді житлового будинку №134 по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області. При житті ОСОБА_2 24 січня 2003 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок №134 з надвірними спорудами, що знаходиться по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області заповіла йому, ОСОБА_1. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька він не зміг, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим він не погоджуються, оскільки оскільки підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, є довідка виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №190 від 29 січня 2016 року. Саме не вчинення спадкодавцем ОСОБА_2 відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання ним як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину він не може. На підставі наведеного просив визнати за ним, ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1 марії Юріївни, право власності на житловий будинок №134, загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м, розташований по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. Його представником ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити

Представник відповідача - Діловецької сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_4 направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, в судове засідання не з»явився. Завідувач сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сектору та на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 29 квітня 2007 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №134 по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 24 січня 2003 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, взагалі те, що їй належатиме на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла сину ОСОБА_1.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №134 по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області виданої ФОП ОСОБА_6 спадковий будинок побудований у 1960 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно виписки з погосподарської книги №5 Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області житловий будинок №134 по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області дійсно належав ОСОБА_2, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконкому Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №14 від 11 січня 2016 року.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних ОСОБА_6 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42936550 від 12 лютого 2016 та ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42936526 від 12 лютого 2016 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та заповіт з приводу спадкового майна є чинним.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканцем с.Ділове, вул.. Трибушанська, 134 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №134, загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м, розташований по вул.. Трибушанська в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області.

Судовий збір в сумі 551,20 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_7

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.