Справа № 605/151/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" квітня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Лежигубські О.В за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради , відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі про визнання права власності на спадкове майно по закону,-

ВСТАНОВИВ

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом , посилаючись на те, що 10.11.2010 року померла його рідна сестра ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай ) загальною площею 3,08 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради.. Він є єдиним спадкоємцем вказаного спадкового майна за законом Інших спадкоємців майна померлої немає. Однак він-позивач не може оформити своїх спадкових прав, оскільки нею ,спадкодавицею, було втрачено оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, виданого на ім'я ОСОБА_4І тому .Підгаєцькою державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем другої черги за законом після померлої ОСОБА_4І, право власності, на належну спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю земельну ділянку.

При судовому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити з підстав викладених позовній заяві.

Пердставник відповідача ОСОБА_3 сільської ради, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, натомість подали до суду заяву, якою визнали позовні вимоги та просили розглянути спір у їх відсутності.

Відповідач відділ Держгеокадастру у Підгаєцькому районі надали відзив на позо в якому визнали вимоги позивача та не заперечили щодо їх задоволення.

Враховуючи те, що сторони скористались своїми правами врегульованими ч.2 ст.158 ЦПК України, а їх явка не визнана судом обов'язковою, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст.169 ЦПК України. З цих підстав суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідачів згідно ст. 169 ЦПК України і ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2010 року померла ОСОБА_4, про що підтверджено свідоцтвом про смерть та після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну ділянку площею 3.08 га,що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Підгаєцького району.

Судовим розглядом встановлено, що при житті ОСОБА_4 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 000313 від 29.05.2006 р., який згодом був втрачений.

Відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області від 25.02.2016 року, вбачається, що ОСОБА_4 було видано правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 000313 від 29.05.2006

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_4, за ступенем рідства брат- та сестра підтверджено рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2016 року яке набрало законної сили та відповідно до положення ст.. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Своє право на спадкове майно позивач довів на підставі вказаного судового рішення та довідки ОСОБА_3 сільської ради від 24.02.2016 р. за № 55 відповідно якої вбачається, що позивач доглядав за своєю сестрою ОСОБА_4І постійно, а також похоронив її.( а.с.13)

24 грудня 2015 року державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори листом № 1217-01/16 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну ділянку. У зв'язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої ОСОБА_4І на спадкове майно, щодо земельної ділянки , що належали спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 000313 від 29.05.2006 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім позивача.

Статтею 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавець на законних підставах володів та користувався земельною ділянкою, та її право ніким не оспорювалось і на даний час ніким не оскаржено.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, ОСОБА_2., пов»язаного зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб»єктом яких є позивач.

Суд приймає до уваги, що підстави визнання позову відповідачами не суперечать наявним у матеріалах справи доказам, що позивач є спадкоємцем спадщини по закону, яка відкрилася після смерті його сестри ОСОБА_4І.і прийняття ним спадщини останньої не порушує прав інших осіб.

З огляду наведених обставин неподання позивачем до нотаріальної контори оригінала державного акта на право власності на землю, відсутності у позивача правових підстав для отримання повторного дубліката та неможливості в зв»язку з цим отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вимоги позивача про визнання права на спадкову земельну ділянку в порядку спадкування за законом , як спадкоємцем другої черги, є обгрунтованими та такими що слід задоволити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328,1218, 1261, 1268-1270 ЦК України, враховуючи правові позиції ВССУ, викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 10,60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем другої черги за законом, після померлої 10.11.2010 року ОСОБА_4 , право власності, на належну спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ЯГ № 000313, виданого Підгаєцькою райдержадміністрацією 29.05.2006 року, - земельну ділянку (пай ) площею 3,08 га, кадастровий номер 010010154 розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_5