АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Зазначав, що у порушення вимог укладеного між сторонами кредитного договору, ОСОБА_1 своєчасно кредит не погашає і виниклу заборгованість не сплатила. Посилаючись на те, що зобов'язання мають виконуватися належним чином, але відповідачка цього не виконує, позивач просив стягнути на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 2 730 000 грн.,заборгованість по процентам - 850 039.72 грн.,заборгованість по сплаті пені - 362 828.22 грн., заборгованість по сплаті пені за процентами - 75 623.75 грн., заборгованість за процентами із розрахунку донарахованої ставки + 15 % у розмірі - 284 742.74 грн., заборгованість з невиконання умов п.6.2 Кредитного договору - 5 460 грн., а усього 4 308 694.42 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 308 694.42 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2015 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування заочного рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Зазначає, що розглянувши справу за її відсутності суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи та не урахував, що на забезпечення виконання нею зобов'язань за кредитним договором позивачем з ТОВ «Комфорт Плюс» був укладений договір іпотеки за яким останнє передало в іпотеку земельну ділянку площею 17.2815 га, кадастровий НОМЕР_1, що розташована у Київській області, Києво-Святошинському районі, Мироцька сільрада заставна вартість якої 3 478 765.95 грн. Рішенням Господарського суду Київської області від 24.03.2015 року, яке існувало на час ухвалення оскаржуваного рішення, за позовом Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» до ТОВ «Комфорт Плюс», третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення її боргу за кредитним договором за позивачем визнано право власності на вказану земельну ділянку, отже позивач отримав задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна і стягнення з відповідача у даному випадку усієї суми заборгованості призведе до подвійного стягнення, що є неприпустимим.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги - адвокат Присяжний В.П. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» Тимчак В.І. просив апеляційну скаргу відхилити. Зазначив, що банк не набув право власності на іпотечну земельну ділянку та не оформив її у власність, а рішення господарського суду не можуть бути виконані оскільки потребують для оформлення відповідних документів значних грошових коштів яких позивач не має з урахуванням того, що банк перебуває в стадії ліквідації.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, визначені кредитним договором, щодо вчасного повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з неї у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 12.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Прайм-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 1521/0719-1 за умовами якого остання отримала у кредит 2 800 000 грн. строком до 11.07.2014 року зі сплатою 35% річних за користування грошовими коштами.

30.12.2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої був змінений графік погашення заборгованості за кредитом та підвищено процентну ставку до 40 % річних по 05.03.3014 року включно, після чого відновлюється процентна ставка у розмірі 35 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором між позивачем та ТОВ «Комфорт Плюс» укладено договір іпотеки за умовами якого Товариство передало в іпотеку земельну ділянку площею 17.2815 га, кадастровий НОМЕР_1, розташовану в Київській області, Києво-Святошинському районі, Мироцька сільрада заставна вартість якої 3 478 765.95 грн. та належну йому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу в реєстрі за № 243 від 17.02.2010 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 16.11.2006 року Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01063 29 00278.

Згідно з умовами кредитного договору та додаткової угоди позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту, та сплачувати проценти за користування кредитом, крім того, встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Пунктом 5.3 кредитного договору, передбачено право Банку вимагати дострокове повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій у разі порушення позичальником строків платежів, передбачених договором.

09.09.2014 року за вих. .№ 1840/15 та 12.11.2014 року за вих. № 2119/01 позивач надіслав відповідачці повідомлення про порушення зобов'язання з вимогою погасити заборгованість, які нею не були виконані і не дивлячись на закінчення строку кредиту, заборгованість не погашена й до тепер.

Станом на 19.01.2015 року заборгованість відповідачки склала 4 308 694.42 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 2 730 000 грн., заборгованість по процентам - 850 039.72 грн., заборгованість по сплаті пені - 362 828.22 грн., заборгованість по сплаті пені за процентами - 75 623.75 грн., заборгованість за процентами із розрахунку донарахованої ставки + 15 % у розмірі - 284 742.74 грн., заборгованість з невиконання умов п.6.2 Кредитного договору - 5 460 грн.

Наявність заборгованості відповідачкою не заперечується.

Розрахунок поданий ПАТ «Прайм - Банк»» відповідачкою не спростований, свого розрахунку не подано, тому суд підставно виходив з розрахунку наданого позивачем і стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у зазначеному в рішенні суду розмірі, виходячи з умов договору та положень ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України.

Доказів на підтвердження тому, що на час ухвалення судового рішення відповідачка не мала заборгованості перед банком або її розмір був іншим до суду першої інстанції нею не подано.

Посилання відповідачки на те, що її зобов'язання за кредитним договором було виконане за рахунок передачі кредиторові іпотечного майна ТОВ «Комфорт Плюс» - земельної ділянки площею 17.2815 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в Київській області, Києво-Святошинському районі, Мироцька сільрада колегія суддів не може прийняти до уваги виходячи з того, що на час ухвалення судового рішення в даній справі, рішення суду господарської юрисдикції не набрало законної сили і не виконане й до тепер, що сторони підтвердили під час апеляційного розгляду. Крім того, у цьому рішенні не зазначені ціна предмета іпотеки по якій передано земельну ділянку у власність банку та складові заборгованості, що підлягають зарахуванню з вартості предмета іпотеки.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/2519/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/498/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.