Справа № 559/414/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі судді Федорової Л.П.

при секретарі Федорук О.О

розглянувши в судовому засіданні в м.Дубно позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Дубенської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач дитиною не цікавиться, не спілкується з нею, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Вона з 2011 року проживає з іншим чоловіком, дитині створені всі умови для проживання. Між дитиною та другим чоловіком склалися доброзичливі стосунки. Відповідачу не чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст.141 ч.2 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов"язку щодо дитини. У відповідності до ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач повідомлявся про день слухання справи через засоби масової інформації, а саме газету "Вісті Рівненщини" №12 від 25.03.2016 року.

Представник органу опіки та піклування Дубенської райдержадміністрації просить позов задоволити, позбавити відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Відповідно до ст.141 ч.2 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Обов"язки щодо виховання та розвитку дитини визначені в ст.150 СК України: батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

З довідки №24 від 22.02.2016 року встановлено, що за час перебування у школі навчанням та вихованням ОСОБА_3 цікавилась її мама ОСОБА_1, батько жодного разу не приходив у школу на батьківські збори, не цікавився навчанням та вихованням дочки (а.с.8).

З довідки №1131 від 22.02.2016 року встановлено, що відповідач відповідно до виконавчого листа №2-706 від 29.07.2008 року має сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно, але станом на 22.02.2016 року заборгованність становить 18664 грн. 50 коп. (а.с.9).

В п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В ст. 164 ч.1 п.2 СК України зазначено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов" язків по вихованню дитини.

Згідно ст.9 ч.3 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потербує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З письмового висновку №707/02-13 від 14.03.2016 року встановлено, що орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15-16).

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання обов"язків по вихованню дитини, суд прийшов до висновку, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Керуючись: ст.150, 164 СК України

В И Р І Ш И В:

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: