Справа № 286/684/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Олех Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Овруцького району Житомирської області, третя особа: Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок по вул.М.Я.Подкура, 82, в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області, 1971 року побудови, який належав померлій 06.09.2015 року ОСОБА_3, мотивуючи тим, що після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок, позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, так як у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить на підставі ст.ст.321, 328, 1216-1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України позов задоволити та визнати за ним право власності на спірне майно.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, будучи належно повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

06.09.2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 272181. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок по вул.М.Я.Подкура, 82, в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області, 1971 року побудови, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Овруцького району Житомирської області від 15.09.2015 року № 2516. При житті ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на належний їй житловий будинок не виготовила і своє право власності на нього належним чином не зареєструвала.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Овруцького району Житомирської області ОСОБА_4 12.10.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 94, ОСОБА_3 все належне їй майно, в тому числі спірний будинок, заповідала онукові ОСОБА_1 позивачу у справі. Факт родинних відносин спадкодавця та позивача, як бабусі та онука підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ІІІ-ТП № 340278 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 11.02.2016 року.

Як вбачається з довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Овруцького району Житомирської області від 15.09.2015 року № 2515, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала по вул.М.Я.Подкура, 82, в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області, до дня своєї смерті 06.09.2015 року разом із невісткою та онуком ОСОБА_1. Тобто позивач прийняв спадщину спільним проживанням із спадкодавцем.

З постанови державного нотаріуса Овруцької ДНК ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2016 року № 340/02-32 та копії спадкової справи № 39/2016 до майна померлої 06.09.2015 року ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після смерті спадкодавця, в тому числі шляхом подання до нотаріуса у встановлений законом строк 09.02.2016 року заяви про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.М.Я.Подкура, 82, в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані.

ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок при житті не виготовила, а тому позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 551,20 грн.

Відтак, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 158, 174, 196, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по вул.М.Я.Подкура, 82, в с.Красилівка Овруцького району Житомирської області, 1971 року побудови, який належав померлій 06.09.2015 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6