У х в а л а

іменем україни

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_7, поданою представником ОСОБА_10, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивачі звернулись до суду з указаним позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, та остаточно просили стягнути на їх користь в рівних частках з відповідачів 43 622,73 доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України по курсу Національного банку України (далі - НБУ) на день здійснення платежу, зменшеної на 348 541 грн 25 коп.; 24% річних за користування коштами та 3% річних за період з 01 грудня 2009 року по 01 листопада 2013 року в сумі 21 004,06 доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту України по курсу НБУ на день здійснення платежу, зменшеної на 167 885,45 грн; 3% річних в сумі 893,77 доларів США та 24 % річних за користування коштами в сумі 7 149,96 доларів США за період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2015 року з конвертацією цих сум в національну валюту України по курсу НБУ на день здійснення платежу (а. с. 2-7, 47-48).

На обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що за розпискою від 27 листопада 2006 року вони позичили відповідачам 40 000,00 доларів США строком повернення до 27 листопада 2007 року, зі сплатою 24 % річних за весь період користування коштами до їх фактичного повернення.

Також вказували, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 116 180 грн 42 коп. боргу, виходячи із залишку основного боргу 19 861,75 доларів США, 24 % річних за період по 01 грудня 2009 року - 23 760,98 доларів США; а рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2014 року додатково стягнуто 24 % річних та 3 % річних від суми заборгованості 19 861,75 доларів США за період з 01 грудня 2009 року по 01 листопада 2013 року - 167 885 грн 45 коп., що було еквівалентно 21 004,06 доларів США по курсу НБУ на час прийняття рішення.

Посилаючись на те, що відповідачами кошти в рахунок виконання вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили, не були сплачені, а також у зв'язку із невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за договором, позивачі просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних частках з кожного, на користь у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 7 149,96 дол. США з конвертацією у національну валюту України за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних частках з кожного, на користь у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 21 404 грн .

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, виходили з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з розпискою від 27 листопада 2006 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позичили ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 40 000,00 доларів США строком повернення до 27 листопада 2007 року, зі сплатою 24 % річних за весь період користування коштами до їх фактичного повернення (а. с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 116 180 грн 42 коп. боргу, виходячи із залишку основного боргу 19 861,75 доларів США, 24 % річних за період до 01 грудня 2009 року - 23 760,98 доларів США, а рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 січня 2014 року додатково стягнуто з відповідачів 24 % річних та 3 % річних від суми заборгованості 19 861,75 доларів США за період з 01 грудня 2009 року по 01 листопада 2013 року - 167 885 грн 45 коп., що було еквівалентно 21 004,06 доларів США по курсу НБУ на час прийняття рішення (а. с. 23-25, 31-32).

Таким чином суд першої інстанції, врахувавши вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскаржуваним рішеннямвід 01 грудня 2015 року частково задовольнив позов, стягнувши з ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у рівних частках з кожного, на користь у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 7 149,96 дол. США з конвертацією у національну валюту України за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішення суду законної сили та його оскарження.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

У п. 13 вказаної Постанови роз'яснено, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 14 цієї Постанови, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв'язку з чим резолютивна частина оскаржуваного рішення стосовно стягнення з відповідачів 7 149,96 дол. США з конвертацією у національну валюту України за офіційним курсом НБУ на день платежу не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на наведене уваги не звернув, у зв'язку із чим дійшов передчасного висновку про залишення рішення місцевого суду без змін.

Таким чином ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_7, подану представником ОСОБА_10, задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович