Справа № 308/9165/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

з участю відповідача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, який мотивує тим, що 29 вересня 2008 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 88/19-18-2008 (із змінами внесеними згідно Додаткового договору № 14/7-4/2009 від 12.08.2009 року, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 30 000 доларів США на придбання земельної ділянки разом з обєктом незавершеного будівництва житлового призначення зі ступінню готовності 97% за адресою: Ужгородський район, с. Минай, вул. 8-го Березня, буд. 32, строком до 28.09.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 14,9% річних. Відповідач ОСОБА_2 свої зобов»язання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує у зв»язку з чим у неї станом на 30.03.2015 року виникла загальна прострочена заборгованість у розмірі 5364,68 дол. США, з яких: 3 163.12 дол. США (три тисячі сто шістдесят три долари США 12 центів) прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 201.56 дол. США (дві тисячі двісті один долар США 56 центів) прострочені відсотки за користування кредитом. У звязку із наявною простроченою заборгованістю за кредитним договором, 14.07.2015 року на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором, в якій останню було повідомлено про наявну заборгованість та повідомлено про необхідність погасити кредитну заборгованість. Однак, станом на дату подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором не погашена. 29 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 та вимог позивача за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 90/19-19-2008. Відповідно до розділу 1 договору поруки від 29.09.2008р., ОСОБА_4 зобовязується відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. Також, 12 серпня 2009 року з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 та вимог позивача за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 14/7-5/2009 Відповідно до розділу 1 договору поруки від 12.08.2009 року, відповідач ОСОБА_1 зобовязується відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відотків та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. А тому на підставі наведеного просить задовольнити позов, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» суму заборгованості в розмірі 25 529.84 дол. США (двадцять пять тисяч пятсот двадцять девять доларів США 84 цента), стягнути з ОСОБА_1 в солідарному порядку, як поручителя за договором поруки № 14/7-5/2009 на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» суму заборгованості в розмірі 25 529.84 дол. США (двадцять пять тисяч пятсот двадцять девять доларів США 84 цента), а також сплачений судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, мотивуючи це закінченням строку поруки, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог заявлених щодо неї.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги до ОСОБА_2 визнав частково, заперечив проти позову до ОСОБА_2 в частині стягнення з неї пені. Проти позовних вимог до ОСОБА_1 заперечив з мотивів закінчення строку дії поруки.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, наявні в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявне письмове заперечення ОСОБА_4 проти позову до нього, яке мотивує тим, що строк пред"явлення вимоги до нього як поручителя закінчився в травні 2014 року, в той час як позов подано до суду - 31.07.2015 року, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 у зв"язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2008 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 88/19-18-2008 (із змінами внесеними згідно Додаткового договору № 14/7-4/2009 від 12.08.2009 року, відповідно до якого останній було надано кредит у розмірі 30 000 доларів США на придбання земельної ділянки разом з обєктом незавершеного будівництва житлового призначення зі ступінню готовності 97% за адресою: Ужгородський район, с. Минай, вул. 8-го Березня, буд. 32, строком до 28.09.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 14,9% річних.

Кредитний договір був укладений на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, відповідно до яких позичальник зобов'язувався повернути банку отримані кредитні кошти в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього, сплачувати проценти та комісії за користування кредитом (п.1.1., п.2.4., п.3.2., п.4.1. кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобовязання позивача за кредитним договором були виконані в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 793952 від 29 вересня 2008 року.

Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно проценти на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (за фактичну кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.3.2. кредитного договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п.2.1 кредитного договору, тобто до 28 вересня 2023 року; до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

Пунктами 3.2. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку 14,9 % річних.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін, передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у звязку з чим у неї станом на 30.03.2015 року виникла загальна прострочена заборгованість у розмірі 5 364.68 дол. США (пять тисяч триста шістдесят чотири долара США 68 центів), з яких: 3 163.12 дол. США (три тисячі сто шістдесят три долари США 12 центів) прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 201.56 дол. США (дві тисячі двісті один долар США 56 центів) прострочені відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 4.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п.2.9. кредитного договору, а саме: несвоєчасна сплата процентів або повернення кредиту (частини кредиту), невиконання позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів.

Станом на 30.03.2015 року, загальний розмір заборгованості (строкова та прострочена) ОСОБА_2 за кредитним договором складає 24 573.68 дол. США (двадцять чотири тисячi п'ятсот сiмдесят три долари США 68 центiв), з яких: 22 372.12 дол. США (двадцять двi тисячi триста сiмдесят два долари США 12 центiв) неповернута сума кредиту; 2 201.56 дол. США (двi тисячi двiстi один долар США 56 центiв) прострочені відсотки.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), за кредитним договором, прирівнюються до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2 грошових зобовязань, за кредитним договором за період з 21.03.2014 року по 30.03.2015 року становить 956.16 дол. США (девятсот пятдесят шість доларів США 16 центів).

У звязку із наявною простроченою заборгованістю за кредитним договором, 14.07.2015 року на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором, в якій останню було повідомлено про наявну заборгованість та повідомлено про необхідність погасити кредитну заборгованість.

Однак, станом на дату подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 не погашена.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 № «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає, про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦПК України.

Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у ОСОБА_2 перед ПАТ «КРЕДОБАНК» на загальну суму 25 529.84 дол. США - доведений, суд вбачає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача вказану суму заборгованості.

З приводу заявлених позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 суд приходить до наступного.

Як встановлено в ході розгляду справи, 29 вересня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 та вимог позивача за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 90/19-19-2008.

Також, 12 серпня 2009 року з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 та вимог позивача за кредитним договором № 88/19-18-2008 від 29.09.2008 р. між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 14/7-5/2009.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Верховний Суд України 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання, якщо кредитор не пред»явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов»язання не встановлено або встановлено моментом пред»явлення вимоги), якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України ) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб»єктивного права кредитора й суб»єктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред»явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на передбачений строк поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов»язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред»явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред»явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред»явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним зобов»язання за договором повинно бути пред»явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов»язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов»язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов»язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

В ст. 360-7 ЦПК України вказано, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Судом встановлено, що позивач пропустив шість місяців із моменту настання строку погашення позичальником чергового платежу за основним зобовязанням, а тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що порука ОСОБА_4 і ОСОБА_1 є припиненою на підставі ч. 1 та ч.4 ст. 559 ЦК України, а тому позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_4 і ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено 3654,00 грн. судового збору, а тому суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача зазначені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 533, 536, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 208-209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» () (рахунок ПАТ «Кредобанк» № 20, відкритий в ЦФ ПАТ «КРЕДОБАНК» (адреса: м. Львів, вул. Наливайка, 6), МФО 325365, ) суму заборгованості в розмірі 25 529.84 доларів США (двадцять пять тисяч пятсот двадцять девять доларів США 84 цента).

Стягнути з ОСОБА_2, на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (рахунок ПАТ «Кредобанк» № 20, відкритий в ЦФ ПАТ «КРЕДОБАНК» (адреса: м. Львів, вул. Наливайка, 6), МФО 325365, ) судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А.Придачук