Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2270/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

26.10.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого Голованя А.М.

суддів: Карпенка О.Л., Гайсюка О.В.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2016 року, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання недійсним іпотечного договору і

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою у якій просив визнати недійсним іпотечний договір та забезпечити позов, шляхом накладення арешту на приміщення та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Вважає, що вказана судом підстава для відмови у задоволенні скарги суперечить вимогам ЦПК України.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Постановляючи ухвалу про відмову з задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому відповідно ч.8 ст. 152 ЦПК України вона має бути повернутою заявнику, але, оскільки такої заяви суду подано не було, є доцільним, у задоволенні заявленого в позовній заяві клопотання про забезпечення позову відмовити.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Частинами першою та третьою статті 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, відповідно до положення ст. ст. 151-153 ЦПК України, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не перевіряє чи є позовні вимоги обґрунтованими.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову може бути лише встановлена судом необґрунтованість припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Підставою ж для повернення заяви про забезпечення позову заявнику, є невиконання ним вимог ст. 151 ЦК України. (ч.8 ст. 153 ЦПК України).

Невідповідність поданої до суду заяви про забезпечення позову вимогам закону не може бути підставою для відмови в її задоволенні.

Проте суд першої інстанції ці вимоги закону не врахував і вказавши про те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам передбаченим ст.. 151 ЦПК України, замість того, щоб виконати вимоги ч.8 ст. 153 ЦПК України, помилково вирішив заяву по суті, відмовивши у її задоволенні, що є передчасним висновком.

Отже прийняте у справі судове рішення не відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову з непередбачених законодавством підстав чим порушив порядок розгляду скарги, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2016 року скасувати і передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: