справа № 2/243/3657/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

20 жовтня 2016 року м. Словянськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, за участю третьої особи: Донецький міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з дійсним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, за участю третьої особи: Донецький міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії. Митивувавши свої вимоги тим, що 01 червня 2007 року між ним та відповідачем був укладений безстроковий трудовий договір № б/н від 01.06.2007 року, згідно до якого позивач був прийнятий на посаду продавця непродовольчих товарів код КП 5220 згідно до ДК 003-95. Цей договір зареєстровано у Донецькому міському центрі зайнятості за № 670/3 від 01.06.2007 року.

Позивач вказав, що у зв'язку проведенням АТО у м.Донецьк, фактично трудові відносини з відповідачем по справі були припинені з 01.04.2015 року та були проведені відповідні розрахунки по заробітній платі. У зв'язку з вищевикладеним, позивач ОСОБА_1, був вимушений звернутись до Донецького міського центру зайнятості, щоб розірвати трудовий договір та зняти його з реєстрації. Співробітниками Донецького міського центру зайнятості було усно повідомлено позивачу, що у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду про припинення дії трудового договору, яке набрало законної сили. Позивач зазначив, що згідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач не перереєструвалась на підконтрольній території України та встановити її фактичне місце перебування позивач не може, телефонного зв'язку з нею він не має. Надіслати поштою повідомлення неможиво, оскільки поштовий зв'язок між м.Донецьк та м.Слов'янськ відсутній.

Просить суд, трудовий договір, який укладено 01 червня 2007 року за № 670/3 розірвати та зобов'язати Донецький міський центр зайнятості зняти з реєстрації вищевказаний трудовий договір.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.12). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач фізична особа підприємець ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом оголошення на офіційному сайті Слов'янського міськрайонного суду (а.с.23), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи Донецького міського центру зайнятості, в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.18). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений безстроковий трудовий договір (а.с.7), який був зареєстрований у Донецькому міському центрі зайнятості за реєстровим № 670/3 від 01.06.2007 року (а.с.9-10).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 23.04.2015 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.8).

На теперішній час позивач бажає розірвати трудовий договір, оскільки у зв'язку з проведенням АТО у м.Донецьку, трудові відносини з відповідачем фактично були припинені з 01 квітня 2015 року, розрахунки по заробітній платі були проведені, але відповідач договір не розірвала в передбачений законом спосіб.

Відповідно до ст. 43 Конституції України - кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Оскільки законодавство про працю України забезпечує право вільного вибору місця роботи, роду занять, а також безперешкодного переходу на будь-яку іншу роботу, тому працюючим надається можливість розірвати трудовий договір за своєю ініціативою.

Розірвання трудового договору з ініціативи працівника можливе у випадку, коли трудовий договір укладено на невизначений строк (ст. 38 КЗпП). Такому розірванню трудового договору повинне передувати письмове попередження власника або уповноваженого ним органу, що здійснюється працівником за два тижні про намір звільнитися з роботи.

Із позову вбачається, що на теперішній час, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції у м.Донецьку, позивач позбавлений можливості поїхати до м.Донецьк для розірвання трудового договору. Крім того, Українське Державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на територію Донецька, який відноситься до тимчасово окупованої території, а тому він не в змозі врегулювати дане питання шляхом листування. У зв'язку з цим, суд погоджується з доводами позивача про неможливість письмового попередження відповідачки за два тижні до звільнення.

У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку, що доводи позивача про розірвання трудового договору ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно зобов'язання Донецького міського центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, суд виходить з наступного.

Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Вимоги позивача щодо зняття з державної реєстрації трудового договору № б/н від 01 червня 2007 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_2, суд вважає, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки Донецький міський центр зайнятості у даному провадженні є третьою особою, а не відповідачем по справі. Крім того, підставою для зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, так, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 38, 232 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, за участю третьої особи: Донецький міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Трудовий договір укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 01 червня 2007 року, зареєстрований в Донецькому міському центрі зайнятості за № 670/3 від 01 червня 2007 року - розірвати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави на р/р 0075, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач - Слов'янське УК /Слов'янськ/ 22030001, код ЄДРПОУ (банку) - 37803368, МФО - 834016, код класифікації доходів бюджету - 22030001, судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.О. Чемодурова