Провадження № 522/5930/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі : головуючого судді Ільченко Н.А .

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р., укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, та забезпеченим порукою ОСОБА_3 відповідно до умов укладеного між ним та ВАТ «Сведбанк» договору поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р., у загальному розмірі 85601,48 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 53790,76 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 1105283 грн.; нарахована пеня 20757,89 грн.), посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань, що випливають з умов вищевказаного кредитного договору, щодо погашення кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

Крім того, позивач вказує, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 25.05.2012 р. за р.№№ 1306, 1307), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до бржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходть (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором договором № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р. до ОСОБА_2 та за договором поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р. до ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_5 просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Направлені судом судові повістки відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за останніми відомими судові зареєстрованими у встановленому законом порядку адресами їх місця проживання, в черговий раз були повернуті судові з помітками пошти про те, що вони не зявляються на пошту для отримання судових повісток, що, на думку суду, свчить про те, що вони зловживають своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляються від явки до суду, чим створюють штучну тяганину у справі.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом установлено, що згідно кредитному договору № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р. з додатками ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 14220, дол. США на строк користування з 07.08.2008 р. по 07.08.2015 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13,0 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 07.08.2015 р.

Наданий кредит ОСОБА_2 забезпечений порукою ОСОБА_3, про що 07.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк»), позичальником ОСОБА_2 і поручителем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 1501/0808/64-161-Р-1.

Відповідно до п. 8.1. згаданого кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день п рострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

Пункт 2 договору поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р. передбачає, що поручитель несе солідарну відповідальність з п позичальником за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 25.05.2012 р. за р.№№ 1306, 1307), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до бржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходть (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором договором № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р. до ОСОБА_2 та за договором поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р. до ОСОБА_3

Також судом установлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були прийняті рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та від 08.04.2015 р. № 71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з якими з 03.03.201 року по 02.09.2015 р. включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Через невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобовязаь за кредитним договором № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р., її заборгованість за цим договором станом на 20.05.2016 року склала у загальному розмірі 85601,48 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 53790,76 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (2525,9572 грн. за 100,00 дол.США) на вказану дату становить 2129,52 дол. США; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 1105283 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 437,57 дол. США; нарахована пеня 20757,89 грн.).

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги до відповідача ОСОБА_6, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 10 договору поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р., цей договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 ЦК Украхни встановили, що строком припинення поруки, встановленох цим договором є повне виконання позичальником або поручителем свох обовязків, передбачених основним зобовязанням.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, що набула сили правового висновку, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки : протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодний дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене ним припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості до боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідно до умов кредитного договору № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р. строк виконання основного зобовязання у повному обсязі настав 07.08.2015 р., отже позивач був зобовязаний предявити позов до поручителя ОСОБА_3 протягом шести місяців, починаючи від 07.08.2015 р., але не зробив цього та звернувся до суду з даним позовом лише в червні 2016 року, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_3, встановлена договором поруки № 1501/0808/64-161-Р-1 від 07.08.2008 р., станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, є такою, що припинена.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 1378,00 грн., повязані із сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.01.1978 року народженн, ІПН : НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22.12.2004 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, , р/р 1 в ГУ НБУ по м. Києву і Київськькій області, МФО 321024) заборгованість за кредитним договором № 1501/0808/64-161 від 07.08.2008 р. у загальному розмірі 85601 (вісімдесят пять тисяч шістсот одна) грн. 48 коп. (з яких : заборгованість за кредитом 53790,76 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 1105283 грн.; нарахована пеня 20757,89 грн.).

В задоволенні решт частини позлвних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Делта Банк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Ільченко