ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1237/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Горбань С.І., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця, в розмірі 12000 грн.

На обґрунтування позову зазначив, що 4 грудня 2014 р. старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві) Бубела А.М. в межах виконавчого провадження № 436008660 виніс постанову про арешт його майна та оголошення заборони на його відчуження. Це виконавче провадження було відкрите за рішенням Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з нього судового збору в сумі 115 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 р. дії державного виконавця щодо винесення зазначеної постанови визнано неправомірними та зобов'язано її скасувати.

Неправомірні дії державного виконавця завдали йому моральної шкоди, яка полягає у значних душевних стражданнях, стресах, погіршенні самопочуття та порушенні його прав власника. Він змушений був витрачати час на стояння у чергах у виконавчій службі, на звернення до адвокатів і до суду з метою захисту порушених прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідачі про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, проте своїх представників до суду не направили, про причини неявки не повідомили, письмових заперечень на позов не подали.

Причини повторної неявки представників відповідачів суд розцінює як не поважні і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

В провадженні ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходилось виконавче провадження № 436008660, відкрите за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судового збору в розмірі 115 грн.

4 грудня 2014 р. в межах цього виконавчого провадження старший державний виконавець Бубела А.М. виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 4-6).

При винесенні постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2 державний виконавець Бубела А.М. діяв неправомірно, всупереч принципу співмірності застосовуваних заходів примусового виконання рішення і боргових зобов'язань, та порушив положення статей 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 р. (а.с. 4-6), а тому відповідно до частини 3 статті 60 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає.

При вирішенні вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд керується Конституцією України, положеннями цивільного законодавства про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних справ та Закону України «Про державну виконавчу службу», який визначає основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та правовий статус працівників органів державної виконавчої служби.

Так, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала.

Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 цієї статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

За приписом статті 1174 цього Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що неправомірне накладення державним виконавцем арешту на майно ОСОБА_2 спричинило останньому певних душевних страждань, викликаних забороною здійснення правомочностей щодо розпорядження належним йому на праві власності майном, та зумовило зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати час на звернення до органів виконавчої служби та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

Обставини, зафіксовані у виписці з медичної карти ОСОБА_2, свідчать про наявність у нього хронічних захворювань, у зв'язку з чим він у червні 2015 р. звертався до лікаря (а.с. 18), проте доказом, що саме неправомірні дії державного виконавця спричинили погіршення стану його здоров'я, ця виписка не являється. Суд роз'яснив позивачу право заявити клопотання про проведення експертизи, проте від проведення експертизи він відмовився.

Відтак посилання ОСОБА_2 на те, що неправомірні дії державного виконавця негативно вплинули на стан його здоров'я, суд відкидає як необґрунтовані.

Враховуючи наведене та керуючись принципами розумності та справедливості заподіяну позивачу незаконними діями державного виконавця моральну шкоду суд визначає в розмірі 1000 грн.

Оскільки організаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності районних управлінь юстиції у м. Києві здійснює Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, яке є розпорядником бюджетних коштів, призначених на утримання ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, саме з Головного територіального управління юстиції у місті Києві підлягає стягненню моральна шкода, заподіяна позивачу неправомірними діями державного виконавця.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, який був звільнений від сплати судового збору, суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з Головного територіального управління юстиції у місті Києві судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_2 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: