АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/371/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2398/16Головуючий у 1-й інстанції Любицький В. О. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Чічіля В.А.,

суддів - Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря - Шевченко І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМАЛЬ" на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМАЛЬ" до ОСОБА_2, Фермерського господарства "ЖУРАВЕЛЬ", за участю третьої особи - Семенівського районного управління юстиції, про визнання договору поновленим.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ «СЕМАЛЬ» до ОСОБА_2, ФГ « Журавель», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Семенівське районне управління юстиції про: визнання договору оренди землі від 10.04.2008 року між ОСОБА_2 та ДП « СЕМАЛЬ» ( правонаступником якого є ТОВ « СЕМАЛЬ») , який зареєстрований 22 липня 2010 року за № 65 Семенівським районним відділом ПРДДП « Центр ДЗК», поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 10.04.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СЕМАЛЬ» укладено; визнання договору оренди землі №18 від 23.07.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Журавель» недійсним; скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23076781 від 23.07.2015 року про проведення державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку, що розташована Полтавська обл., Семенівський район, Горошинська сільська рада, кадастровий номер № НОМЕР_1 за суб'єктом ФГ « Журавель».

В апеляційній скарзі ТОВ « СЕМАЛЬ» порушено питання про скасування рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що між ДП «СЕМАЛЬ», правонаступником якого є ТОВ « СЕМАЛЬ», та ОСОБА_3 10.04.2008 року укладено договір оренди земельних ділянок площею 2,64 га та 1,76 га, загальна площа 4,4 га, терміном на 5 років ( а.с.9-11).

Вищезазначений договір 22.07.2010 року зареєстрований Семенівським відділом ПРД « Центр ДЗК»( а.с.11).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3

Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року ОСОБА_2 успадкувала земельні ділянки площею 2,64 га та 1,76 га( а.с.25, 27).

Відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1( а.с.16-17).

У зв'язку із закінченням строку договору, ТОВ «СЕМАЛЬ» направило лист повідомлення від 19 червня 2015 року за № 357 ОСОБА_2 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, визначений в додатковій угоді (а.с.12).

Дане повідомлення відповідач отримала 04.07.2015 року (а.с.13).

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_2 направляла на ім`я директора ТОВ « СЕМАЛЬ» заяву від 25.02.2013 року про небажання продовжувати на новий строк договірні відносини щодо оренди землі( а.с.30).

23.07.2015 року ОСОБА_2 уклала договір оренди земельної ділянки площею 4,40 га з ФГ «Журавель», який 23.07.205 року зареєстрований реєстраційною службою Семенівського РУЮ в Полтавській області ( а.с.32-34).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що оскільки дія договору земельної ділянки закінчилась 10.04.2013 року, а орендар не скористався своїм правом на укладення нового договору і не повідомив позивача завчасно, за таких обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд Полтавської області вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

ТОВ «СЕМАЛЬ» направило відповідачу лист-повідомлення та проект додаткової угоди поштою 19 червня 2015 року, ОСОБА_2 отримала 04 липня 2015 року, тобто після закінчення строку договору, а не за 30 днів (місяць), як передбачено законом, то суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про порушення ТОВ «СЕМАЛЬ» визначеної вказаною нормою процедури поновлення договору оренди.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору оренди землі, який укладений між ТОВ «СЕМАЛЬ» і ОСОБА_2, закінчився 10 квітня 2013 року, отже орендар у порушення приписів ст.33 ЗУ «Про оренду землі» своєчасно не виконав передбачену законом процедуру щодо реалізації свого переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Наведені висновки суду першої інстанції відповідають встановленим фактичним обставинам та ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду України, сформульованій у справі №6-162цс13 від 19 лютого 2014 року.

У зазначеній справі Верховний Суд України, скасовуючи рішення судів, зазначив, що висновок суду першої інстанції, з яким погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, про те, що моментом укладення договорів оренди земельних ділянок є дата їхньої державної реєстрації є помилковим, оскільки відповідно до зазначених положень договорів оренди та Закону України «Про оренду землі» в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Відповідно до п.8 договору оренди землі, укладеного між ТОВ «СЕМАЛЬ» і ОСОБА_2 передбачено, що він укладений строком на п`ять років. Згідно пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами і його державної реєстрації (а.с.11).

ТОВ «Семаль» не довело суду належними і допустимими доказами те, що фактичне користування ним землею розпочалося після державної реєстрації договору оренди (через два роки після його підписання), а також те, що цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору, виникли після його державної реєстрації, тобто з 22 липня 2010 року.

Таким чином ТОВ «СЕМАЛЬ» і ОСОБА_2 дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди землі, склали і підписали договір, надавши згоді встановленої форми 10 квітня 2008 року, і саме з цієї дати розпочався перебіг строку його дії, який закінчився 10 квітня 2013 року.

Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Наведений висновок зроблений Верховним Судом України у справі №6-146цс16 від 23 березня 2016 року.

У справі, що розглядається, встановлено, що ТОВ «Семаль» не дотрималося процедури повідомлення орендодавця про намір реалізувати переважне право на продовження дії договору оренди, оскільки звернулося до орендаря з таким повідомленням майже через два роки після закінчення строку його дії.

Апеляційний суд Полтавської області не приймає до уваги доводи позивача з посиланням на правові висновки Верховного Суду України ( від 25 лютого 2015 року №6-219цс14, №6-10 цс15 ; від 18 березня 2015 року у справах №6-3ц15, №6-4цс15) про те, що за наявності в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендарем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем, є порушенням переважного права попереднього орендаря.

Так, зазначені правові висновки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки ТОВ «СЕМАЛЬ» не дотримано строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк.

Крім того, слід зауважити, що ТОВ «СЕМАЛЬ», маючи намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі, повинно було діяти добросовісно та чітко дотримуватися передбаченої законом процедури поновлення договору оренди землі.

Оскільки в діях відповідача відсутні порушення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі, то підстави для визнання недійсним нового договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Журавель», також відсутні.

Інших доказів, які б впливали на висновки суду або вказували на їх помилковість, позивачем не надано.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМАЛЬ" відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді : О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно: В.А. Чічіль