АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8437/2016 Головуючий в 1 інстанції - Белоконна І.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що з 07 травня 1994 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3 Однак, сімейне життя з ОСОБА_1 не склалось, приблизно з 2013 року між ними фактично припинені шлюбні відносини й проживання однією сім»ю, при кожній їхній зустрічі виникали сварки, вони стали байдужими один до одного. Приблизно із січня 2015 р. стосунки між ними стали напруженими й дійшли до її побиття відповідачем. Вказане негативно впливає на неї та психічний стан їхньої доньки, збереження шлюбу вважає неможливим. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року позов задоволено.

Шлюб, укладений та зареєстрований 07 травня 1994 року у виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області між громадянином ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_2 розірваний. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що згідно свідоцтва про шлюб 07 травня 1994 року у виконавчому комітеті Новороздільської міської ради Львівської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №72 (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою.

Статтею 112 Сімейного Кодексу України визначені підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка вказувала, що приблизно з 2002 року відносини між нею та її чоловіком погіршились, стали виникати сварки з будь-яких дрібниць, приблизно з 2013 року між ними фактично припинені всі шлюбні відносини й проживання однією сім»ю, при кожній їхній зустрічі виникали сварки. При цьому зазначала, що приблизно з січня 2015 року чоловік стосунки між ними стали настільки напруженими, що стало доходити до її побиття чоловіком.

Дані обставини відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції не спростовані, крім того відповідач пояснив, що в січні 2015 року він дійсно побив позивачку, вона повідомила йому, що покохала іншого чоловіка, з квітня 2016 р. сторони не проживають разом.

З матеріалів справи вбачається, що сторонам судом першої інстанції був наданий строк для примирення, однак, після вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що вжиті судом заходи не поновили їх сім'ю.

Отже зі справи вбачається, що сторони припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, неповнолітніх дітей не мають, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена, подальше спільне життя подружжя є неможливим. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та з урахуванням фактичних взаємин подружжя, причин позову, обставин життя подружжя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що між сторонами склалися негативні стосунки, вони не знаходять між собою порозуміння, втратили почуття поваги та кохання, внаслідок чого тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, сім'я фактично розпалася й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки ОСОБА_2, що має істотне значення, а тому суд обґрунтовано задовольнив позов, розірвавши шлюб між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом, в порушення вимог ст.111 СК України суд не вжив заходів щодо примирення подружжя та не постановив відповідну ухвали з цього приводу, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки як вбачається з журналу судового засідання від 19 лютого 2016 року представником відповідача було заявлено клопотання про надання сторонам строку для примирення, яке задоволено судом першої інстанції та відкладено розгляд справи з 19 лютого 2016 року до 15 квітня 2016 року. При цьому, відсутність постановленого з цього приводу окремого процесуального документа не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: