Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1168/15-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 57 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», третя особа: ОСОБА_2, про зобовязання вчинити певну дію

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго». Ухвалою Коростишівського районного суду від 06 серпня 2016 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі як третю особу (а.с.29). ОСОБА_3 просила зобовязати відповідача підключити будинок №53 по вул. В.Шевченківській в с. Стрижівка Коростишівського району Житомирської області до електропостачання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22 липня 2015 року працівники Коростишівського РЕМ без попереджень відключили вищевказаний будинок від електропостачання. Будинок належить на праві власності її тітці, ОСОБА_2, яка проживає в іншому місті та цим будинком не користується. Вона проживає та зареєстрована у будинку з дозволу власника. У даному житлі разом із нею проживають донька та онук, який є інвалідом. Діями працівників відповідача її сім'ї причинені незручності, оскільки відсутня можливості приготувати їжу та зберігати продукти. Відповідач на її письмові звернення не реагує.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив докази та зясував обставини справи. Зокрема суд не врахував, що право власності є абсолютним правом і включає в себе право володіння, користування і розпорядження, а судовими рішеннями встановлено, що вона має право користування зазначеним будинком, оскільки ОСОБА_2 раніше надала свою усну згоду на проживання в ньому її разом із донькою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що власником будинку №53 по вул. В. Шевченківська у с. Стрижівка Коростишівського району є ОСОБА_2 (а.с.11-12).

Власник у будинку не проживає. Натомість у ньому проживає позивач із сім'єю.

Між власником будинку та позивачем склалися непрості відносини.

Так, рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2012 року, яке ухвалою суду апеляційної інстанції залишено без змін, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1Б про виселення останньої (а.с.4-6).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2013 року, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2013 року залишено без змін, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання права користування спірним будинком (а.с.89-90).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4С та ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року, яким було зобовязано ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звільнити житловий будинок, та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2014 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.8-9).

Між відповідачем та ОСОБА_2 16 січня 2006 року був укладений договір про користування електричною енергією за адресою: будинок №53 по вул. В.Шевченківська в с. Стрижівка Коростишівського району Житомирської області, особовий рахунок 132-0269 (а.с.19-20).

ОСОБА_2 звернулася до Коростишівського РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» із заявою від 20 липня 2015 року щодо проведення відключення електроенергії за вищевказаною адресою(а.с.22). До заяви були додані документи, які підтверджували особу заявниці та право власності на житловий будинок.

У відповідності до положень п.6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, енергопостачальник 22 липня 2015 року припинив подачу електричної енергії на обєкт споживача шляхом відключення на межі розподілу, тобто електропостачання до житлового будинку було припинено (а.с.23).

Починаючи з 23 липня 2015 року позивач зверталася до відповідача із заявами про підключення будинку до електроенергії, але постачання електричної енергії до житлового будинку не відновлено (а.с.104-105).

Відповідно до вимог п.7 Правил користування електричною енергією для населення для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого обєкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Доводи апеляційної скарги спростовуються змістом права власності. Оскільки ОСОБА_2 залишається власником спірного будинку, то їй, а не позивачу, належить право володіння, користування та розпорядження житловим будинком №53 по вул. В.Шевченківська в с. Стрижівка Коростишівського району Житомирської області.

На зміст цього права не впливає той факт, що місце фактичного проживання ОСОБА_2 інше (ч.2 ст.317 ЦК України).

ОСОБА_2 владна розпоряджатися своїм будинком на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відновлення постачання електричної енергії до житлового будинку можливе лише у разі волевиявлення власника будинку, тобто ОСОБА_2 Сам по собі факт проживання позивача із сім'єю в будинку та використання його для житла не є наразі достатньою правовою підставою для задоволення даного позову.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив обставини справи, висновки їм відповідають, правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду, згідно ст.308 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: