Справа № 212/9421/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 лютого 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено 12 вересня 2008 року, мають одного неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З квітня 2013 року, подружжя шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сім'ї стало те, що різні погляди на життя та на ведення спільного господарства, призводили до постійних сварок. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки з боку відповідача вчинялися дії фізичного насилля, тому вважає збереження шлюбу не можливим.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. 19 лютого 2016 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

До такого висновку суд приходить на підставі наступного.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 12 вересня 2008 року уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 715. Подружжя мають одного малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані обставини підтверджені копіями свідоцтва про шлюб та про народження (а.с. 4-5).

Як встановлено судом, з квітня 2013 року сімейні відносини між сторонами фактично були припинені, підставою розпаду сім'ї стало те, що з відповідачем було втрачено взаєморозуміння, різні погляди на життя та на ведення спільного господарства приводили до сварок та суперечок, під час яких відповідач застосовував фізичне насилля. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, позивач вважає збереження шлюбу не можливим, наполягає на його розірванні.

Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 487 грн 20 коп, підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 вересня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 715, від якого мають одну малолітню дитину - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС присвоїти ОСОБА_2 дошлюбне прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_2, витрати понесені на сплату судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис