Справа № 266/4074/15-ц
Провадженя№ 2/266/157/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.02.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившею право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання втратившею право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власником будинку 22 по тупику Кавказькому в м. Маріуполь. У зазначеному будинку прописана її невістка ОСОБА_2, яка з травня 2013 року по даний час за вказаною адресою не проживає, її особисті речі там не перебувають, зобов'язання по утриманню квартири не виконує. Просить визнати ОСОБА_2 втратившею право користування житловим приміщенням за адресою: тупик Кавказький, б.22 в м Маріуполі Донецької області.

Позивачка ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно.

Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 15 років назад купила будинок 22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі та проживала в ньому з сином, невісткою та онукою. Невістку звуть ОСОБА_2. Лариса з чоловіком часто сварилась, мирилась, та після сварки з чоловіком жила у неї в будинку 2 чи 3 місяці, вона їй дозволила, бо в будинку робила ремонт. Від неї ОСОБА_2 до будинку22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі не повернулась, а поїхала на Західну Україну до родичів. Її донька залишилась з бабусею. ОСОБА_2 у будинку22 по тупику Кавкзькому в м.Маріуполі не бачила з середини 2013 року, зараз в ньому проживає ОСОБА_1 та онука Карина, сина її з літку не бачила.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з

підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.64 ЖК України члени сімї наймача, що мешкають разом з ним, користуються рівними з наймачем правами і несуть всі обовязки, що витікають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо

вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

У відповідності до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно договору дарування, посвідченого 10.07.2002 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4797 ОСОБА_1 прийняла у дар належний ОСОБА_5 на праві приватної власності будинок за №22, розташований по вул. тупик Кавказький в м.Маріуполь (а.с.7).

Згідно договору дарування земельної ділянки, посвідченого 10.07.2002 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4799 ОСОБА_1 прийняла у дар належну ОСОБА_5 на праві приватної власності земельну ділянку за №477, розташовану по тупику Кавказький в м.Маріуполь (а.с.8).

Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку №22 по вул. тупик Кавказький в м.Маріуполі, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Згідно акту № 363 від 25.11.2015 року КСН «Балтійський» ОСОБА_2 за адресою: місто Маріуполь, тупик Кавказький, буд. 22 не проживає більш 2-х років з травня 2013 року, особистих речей в будинку не має, про що свідчать сусіди ОСОБА_6, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач будучи зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає в будинку понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тим самим вона втратила право користування будинком № 22 по тупику Кавказькому в місті Маріуполі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 64 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212 -215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, втратившею право користування будинком № 22 по тупику Кавказькому в місті Маріуполі Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.