Справа №173/1437/16-ц
Провадження №2/173/763/2016
19.10.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, зняття з реєстрації та виселення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної міграційної служби Дніпропетровської області,
ОСОБА_2 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, зняття з реєстрації та виселення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на підставі договору дарування від 8 липня 2016 року належить квартира АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Колишній власник квартири, ОСОБА_6, надсилав відповідачам письмове повідомлення про звільнення квартири та зняття з реєстрації, але вони ніяких дій не вчинили та залишилися проживати в квартирі. Після оформлення договору дарування позивач також надсилала відповідачам повідомлення про необхідність виселення з квартири, проте відповідачі продовжують і надалі мешкати в квартирі. Жодних правових підстав для подальшого проживання в квартирі у відповідачів не має. Тим самим порушуються права позивача на користування власним майном, оскільки вона не має можливості проживати в цій квартирі. На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 просила суд зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2, визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2, зняти відповідачів з реєстрації та виселити їх з вказаної квартири.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 та має намір вселитися в цю квартиру, проте не має можливості це зробити, оскільки там проживають відповідачі. На її звернення про необхідність звільнення квартири вони не реагують. Окрім того відповідачі змінили замки на вхідних дверях та позивач не має ключів, не може потрапити до квартири. Відповідач ОСОБА_3 є колишньою дружиною колишнього власника, а ОСОБА_4 є її донькою. Ніяких домовленостей щодо користування цим майном як з позивачем, так і з колишнім власником у відповідачів не має.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їхньої участі не надали.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгул справи без їх участі.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 8 липня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_4 (а.с.8). право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою (а.с.10).
В цій квартирі зареєстровані та фактично мешкають: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 1405 від 3 жовтня 2016 року (а.с.27).
Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу у користуванні нею її майном, а саме квартирою № 404 в будинку № 206 по вул..Титова м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, оскільки вона не має можливості до неї потрапити та проживати в ній. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідачами суду надано не було.
У звязку з чим суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про зобовязання відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні її квартирою за адресою: вул..Титова, 206/404 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Такий спосіб захисту порушених прав відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Щодо вимог позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстрації та виселення, суд приходить до таких висновків.
Встановлено, що відповідачі були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 за згодою колишнього власника цього майна ОСОБА_6
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають права власності або ж користування квартирою № 404 в будинку № 206 по вул..Титова м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. Доказів про наявність між відповідачами та позивачами договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було.
Оскільки право власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4 припинилося у звязку з відчуженням майна власником на підставі договору дарування, члени його сімї, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є такими, що втратили право користування житлом. В цьому випадку втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено.
А тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № 404 в будинку № 206 по вул..Титова м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зняти з реєстрації відповідачів, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обовязковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку та не потребує ухвалення для цього додатково судового рішення. А тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Положення ст. 405 ЦК України про право користування житлом розповсюджуються на членів сімї власника. Так само відповідно до ст. 156 Житлового кодексу Української РСР право проживати в житловому будинку (квартирі) мають члени сімї власника цього житла, або ж інші особи за згодою власника.
Враховуючи те, що правових підстав користування квартирою № 404 в будинку № 206 по вул..Титова м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області не має, оскільки вони не є членами сімї позивача та між сторонами не має будь-яких домовленостей щодо користування цим житлом (договір оренди, сервітут, тощо), суд приходить до висновку про відсутність підстав для проживання відповідачів в цій квартирі. Встановлено також, що позивач надсилала відповідачам вимогу про виселення з квартири (а.с.11-12), проте така вимога позивача добровільно не була виконана, тому є всі підстави для виседення відповідачів з квартири АДРЕСА_4. Тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено витрати на сплату судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп. (а.с.1-2), суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. 156 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 16, 386, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60,88,212-215,224-233 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, зняття з реєстрації та виселення задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_3 Михайлінву, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою за адресою: вул..Титова, 206/404 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.
Визнати ОСОБА_3 Михайлінву, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою за адресою: вул..Титова, 206/404 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області та виселити її без надання іншого житла.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою за адресою: вул..Титова, 206/404 м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області та виселити її без надання іншого житла.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко