Справа № 171/915/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

16 лютого 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 28 квітня 2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання аліментних зобовязань,

встановив:

27.04.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання аліментних зобовязань, посилаючись на те, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2005 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця. На момент постановлення рішення заявник мав постійне місце роботи, стабільну заробітну плату, з якої систематично утримувались аліменти, заборгованості не було. У 2007 році через побутові та особисті обставини заявник звільнився з роботи, а в подальшому працевлаштуватись на нову роботу не зміг, дохід протягом кількох років був і залишається мінливим, непостійним, бувають періоди, коли заявник взагалі не має заробітку. Нарахування державним виконавцем аліментів у відсотку від заробітку постійно призводило до утворення заборгованості зі сплати аліментів, яку заявник погашав за першої ж можливості після отримання доходу від виконання разових робіт за наймом без офіційного працевлаштування. Заявник стверджує, що колишня дружина, звинувачуючи заявника в ухиленні від сплати аліментів, вжила заходів у створенні цьому перепон для виїзду на заробітки за кордон, хоча саме завдяки роботі за кордоном заявник і сплачував аліменти. 28.04.2014 року Апостолівський районний суд за поданням державного виконавця відділу ДВС Апостолівського РУЮ тимчасово обмежив заявника у праві виїзду за межі України. Про існування обмеження заявник дізнався лише в жовтні 2014 року при отриманні відмови у перетині державного кордону в м. Харкові, що призвело до втрати ним можливості працевлаштуватись у Росії та отримання джерела доходу, в тому числі - для сплати аліментів. Ухвалу суду заявник не оскаржував у апеляційному порядку, оскільки є недосвідченим у юридичних питаннях, а аліменти дійсно сплачував не систематично, із затримкою, часом не в повному обсязі, що могло призвести до накопичення заборгованості. На даний час заявник перебуває на обліку у центрі зайнятості, місця роботи не має, заробітну плату не отримує, позбавлений можливості виїзду за кордон для працевлаштування і відповідно не має коштів для сплати аліментів та погашення заборгованості. В січні 2015 року заявник звернувся до відділу ДВС із заявою про надання йому розрахунку заборгованості зі сплати аліментів для використання даного документа як доказу при складанні позову про зменшення розміру аліментів шляхом їх стягнення у твердій грошовій сумі. 23.01.2015 року заявник пошкодив ключицю, проходив курс стаціонарного та амбулаторного лікування, почувався погано не цікавився питанням видачі розрахунку. В березні місяці 2015 року у телефонному режимі дізнався, що розрахунок готовий, однак через поганий стан здоров'я та продовження лікування зміг особисто звернутись до ВДВС лише після одужання. Ознайомившись зі змістом розрахунку, заявник з'ясував, що в ньому встановлена його заборгованість станом на 01.03.2014 року в сумі 5277,90 гр., тоді як в ухвалі суду зазначено розмір заборгованості в сумі 19808,99 гр., тобто дійсна сума заборгованості на час винесення ухвали була менша майже в 4 рази, ніж зазначено в ухвалі. Заявник вважає, що з'ясування нової інформації щодо виконання ним аліментних зобов'язань, яка існувала на момент розгляду справи та яка не була і не могла бути відомою ні суду, ні йому, є нововиявленою обставиною, що передбачена п.1 ч. 2 ст. 361 ЦІІК України, як підстава для перегляду справи за нововиявленими обставинами. Враховуючи викладене, заявник вважає, що справа № 171/714/14-ц про тимчасове обмеження його виїзду за межі України, розгляд якої проводився в межах цивільної справи про стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини, має бути переглянута за нововиявленими обставинами, ухвала суду має бути скасована.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просить скасувати ухвалу Апостолівського районного суду від 28.04.2014 року, оскільки наявність вказаної ухвали перешкоджає його виїзду за кордон на заробітки. В Україні він не має можливості працевлаштуватися та сплачувати аліменти, що призводить до виникнення заборгованості по аліментам. Про наявність заборгованості по аліментам він дізнався 15.10.2014 року, коли його не пропустили через кордон до Росії. Звернувшись до відділу ДВС у жовтні 2014 року, йому державний виконавець Капуста Т.І. повідомила, що заборгованість по аліментам складає майже 20000 гр., що не відповідало дійсності, оскільки він перераховував аліменти своїй колишній дружині ОСОБА_2 і за їх спільною домовленістю ОСОБА_2 повинна була надавати до відділу ДВС документи про отримання нею аліментів, але на протязі майже 2-х років ОСОБА_2 не надавала документи, тому державний виконавець при здійсненні розрахунку заборгованості у березні 2014 року не врахувала всю суму сплачених ним аліментів. Коли він надав підтверджуючі документи, державний виконавець зробила перерахунок заборгованості по аліментам, який склав 5277,90 гр.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апостолівського районного суду від 28.04.2014 року та відмовити державному виконавцю у задоволенні подання на підставі п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, оскільки вважає, що з»ясування нової інформації щодо розміру заборгованості по аліментам (5277,90 гр. замість зазначеної в поданні - 19808,99 гр.) є нововиявленою обставиною, яка не була і не могла бути відомою ні суду, ні заявнику ОСОБА_1 Заявник ОСОБА_1 не був повідомлений державним виконавцем про наявність заборгованості по аліментам та її розмір, йому не було направлено копію подання державного виконавця, державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій щодо примусового виконання судового рішення та не надано до суду доказів щодо ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду. Вказане свідчить про недотримання державним виконавцем порядку звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Крім того, Апостолівським районним судом під час постановлення ухвали 28.04.2014 року не було встановлено факту ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, а лише встановлено факт заборгованості зі сплати аліментів, що не може бути підставою для обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України, оскільки цим грубо порушуються права ОСОБА_1, передбачені Конституцією України. Вказане свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Представник заінтересованої особи адвокат ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявник не сплачує аліменти у визначений судом строк та розмір, постійно виникає заборгованість зі сплати аліментів. На даний час також існує заборгованість, яку заявник не погашає, що свідчить про його ухилення від сплати аліментів. Оскільки заявника обмежено у виїзді за межі України тимчасово до моменту фактичного виконання ним аліментних зобовязань, а заявник ухиляється від виконання своїх зобовязань, просить відмовити у задоволенні заяви.

Державний виконавець Капуста Т.І. заперечує проти задоволення заяви, обґрунтовуючи заперечення тим, що у заявника з 2007 року почала утворюватися заборгованість по сплаті аліментів, про що він повідомлявся. Заявник неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості та її розмір, про що писав власноручно розписки, також йому неодноразово розяснювалося про необхідність надання державному виконавцю документів, що підтверджують сплату аліментів на утримання дитини на користь стягувачки, але заявник не виконував даного обовязку. У березні 2014 року нею було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, при цьому заборгованість склала 19808,99 гр. ОСОБА_6 здійснено з урахуванням наданих на той час документів про сплату аліментів. У жовтні 2014 року боржник звернувся до відділу з питання заборгованості по аліментам і надав оригінали квитанцій про перерахування коштів в рахунок слати аліментів, після чого нею був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам, який склав 5277,90 гр. ОСОБА_7 на 01.02.2016 року заборгованість по аліментам складає 5494,44 гр., заборгованість збільшується, а заявник не вживає заходів щодо її погашення, що призводить до численних скарг стягувачки. Вважає, що підстав для скасування ухвали суду не має, оскільки нею вжито всіх заходів для примусового виконання судового рішення, а заявник не виконував покладені на нього обовязки не повідомляв державну виконавчу службу чи державного виконавця про зміну місця роботи та місця проживання, не надавав документи щодо сплати аліментів тощо.

Заслухавши пояснення заявника, представників заявника та заінтересованої особи, пояснення державного виконавця ВДВС Апостолівського РУЮ ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 171/714/14-ц за поданням ВДВС Апостолівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Так, судом встановлено, що 17.03.2014 до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобовязань, яке обґрунтовано тим, що у відділі ДВС Апостолівського РУЮ на виконанні знаходиться виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 (далі боржник) на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Боржник не працевлаштований, допомогу в центрі зайнятості не отримує, дохід у вигляді пенсії, інших доходів не отримує, майна, на яке може бути звернуто стягнення не виявлено, заборгованість по сплаті аліментів складає 19808,99 гр. Боржник викликався до ВДВС, але заходів щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про його ухилення від сплати аліментів та існує можливість виїзду боржника за наявності невиконаних аліментних зобовязань за межі України. На підставі п. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзд в Україну громадян України», керуючись п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 3771 ЦПК України просили суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець на підтвердження своїх вимог надав копію виконавчого листа, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунок заборгованості, копії довідок реєстраційних органів, розписки боржника про зобовязання здійснити погашення заборгованості, однак з розрахунку видно, що рішення суду взагалі не виконується.

В обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 28 квітня 2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання аліментних зобовязань, заявником надані наступні документи, а саме: копію паспорта серії АН № 686297 від 16.11.1999 року, копію ухвали суду від 28.04.2014 року, копію рішення про стягнення аліментів від 22.08.2005 року, копію свідоцтва про одруження № 226128, копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.06.2006 року № 035385, копію рішення про відмову у перетині кордону від 15.10.2014 року, копію трудової книжки, копія епікризу, довідку лікарні № 312 від 21.04.2015 року.

Відповідно ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення або ухвали суду за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

- встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще невиконане.

Перераховані вище підстави при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в судовому засіданні не встановлено. Посилання заявника та його представника, що підставою для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами є невідповідність розміру заборгованості по аліментам, яка визначена державним виконавцем у березні 2014 року, фактичному розміру заборгованості, яка визначена після надання заявником документів про сплату аліментів, є необґрунтованим, оскільки підставою для скасування судового рішення або ухвали є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається до суду із заявою, на час розгляду справи. Як встановлено в судовому засіданні, заявник особисто сплачував аліменти на користь стягувачки, що свідчить про те, що заявник був обізнаний з розміром сплачених ним аліментів. Необізнаність державного виконавця про розмір сплачених ОСОБА_1 аліментів не являється підставою для перегляду ухвали суду на підставі п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Посилання адвоката ОСОБА_4 на недотримання державним виконавцем порядку звернення до суду з вищевказаним поданням та невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи як підстав для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами суд не бере до уваги, так як вказане посилання не ґрунтується на законі, оскільки вищевказані обставини є підставою для скасування рішення у відповідності до положень ст.309 ЦПК України, що відноситься до повноважень апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 28 квітня 2014 року про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання аліментних зобовязань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: