Справа № 181/822/16-ц
Провадження № 2-о/181/60/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р.

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в Кіровському районі м.Донецька помер її чоловік ОСОБА_2, що підтверджується медичним лікарським свідоцтвом про смерть №3116, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи м.Донецька 20 жовтня 2016 року. Заінтересована особа відмовила ОСОБА_1 в державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки пред'явлений документ не відповідає формі, визначеній законодавством України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті її чоловіка ОСОБА_2

Заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с.З.Ліві Ламки, Сосновського району, Тамбовської області, мешканця АДРЕСА_1, Україна, який помер у Кіровському районі, м.Донецька, Донецької області у віці 67 років від хронічного обструктивного захворювання легень.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, заперечень по справі не має.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька 20 жовтня 1995 року, актовий запис №787, заявник уклала шлюб з ОСОБА_2 26 жовтня 1995 року.

Судом оглянуті надані заявником документи: «справка о причине смерти №3116 и Медицинское врачебное свидетельство о смерти №3116, выданных отделом судмедэкспертизы трупов Республиканского бюро судебно-медицинской экспертизы Министерства здравоохранения Донецкой Народной Республики 20 октября 2016 года», в яких зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у Кіровському районі м.Донецька, у віці 67 років від хронічного обструктивного захворювання легень. Ці документи не приймається судом, як докази, через їх неналежність у зв'язку з обставинами, викладеним нижче.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Ч.2 ст.9 - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином судом встановлено, що медичне лікарське свідоцтво смерть №3116, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи м.Донецька 20 жовтня 2016 року, та довідка про причину смерті є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило ОСОБА_1, яка є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про смерть її чоловіка.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так, п.5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть її чоловіка, так як реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті неможлива в даний час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту смерті ОСОБА_2, оскільки це неможливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України, необхідно віднести за рахунок заявника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві.

Ч.2 ст.256 - тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.ч.1,2,4 ст.2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.235, 256-259 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с.З.Ліві Ламки, Сосновського району, Тамбовської області, мешканця АДРЕСА_1, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в Кіровському районі, м.Донецька, Донецької області у віці 67 років від хронічного обструктивного захворювання легень.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Гончаренко