Справа № 362/175/16-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/2110/16 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 53 10.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Білоконь О.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інституту проблем безпеки атомних електростанцій Національної Академії наук України про поновлення на роботі,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним з позовом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року дану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, яке полягає в тому, що суддя безпідставно залишив позовну заяву без руху та визнав її неподаною і повернув позивачеві.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із ухвали від 19 січня 2016 року, підставою для залишення без руху позовної заяви ОСОБА_2 є те, що в законах України відсутня норма, яка б передбачала такий спосіб захисту, як визнання недійсними умови праці ОСОБА_2 в Інституті проблем безпеки атомних електростанцій Національної Академії наук України. Тому, на думку судді, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, позовну заяву слід залишити без руху для виправлення вказаних вище недоліків.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя виходив з того, що позивач у встановлений судом строк частково усунув недоліки позовної заяви, але поряд з усуненням одних недоліків, припустився нових. Так, позивач обґрунтовує недійсність укладеного трудового контракту, проте вимоги щодо визнання недійсності такого контракту не заявляє. При цьому суд в силу ст. 11 ЦПК України позбавлений процесуальної можливості самостійно вирішити вищевказане питання і визнати контракт недійсним. Тому для того, щоб суд мав можливість вирішити питання про визнання недійсним повністю чи в певній частині контракт, позивач має заявити про це вимогу.

Однак, з такими висновками судді, погодитись не можливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Як убачається з позовної заяви, позивач просив визнати недійсними умови праці ОСОБА_2 в Інституті проблем безпеки атомних електростанцій Національної Академії наук України, поновити його на роботі на посаді заступника директора із загальних питань з 31 грудня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту позовної заяви і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав позовну заяву в письмовій формі, виклав зміст вимог та обставини, якими обгрунтовує свої вимоги, зазначив докази, тобто дана позовна заява відповідає формі і змісту відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовна заява належно оформлена, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Висновок судді в оскаржуваній ухвалі про те, що для того, щоб суд мав можливість вирішити питання про визнання недійсним повністю чи в певній частині контракт, позивач має заявити про це вимогу, є безпідставним, оскільки згідно із вимогами ст. ст. 3, 10, 60, 119, 212-213 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими обгрунтовуються вимоги, а суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

А тому, висновок судді про те, що позивач не виконав ухвалу про усунення недоліків є надуманим і безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви з підстав, передбачених ст. ст. 119, 121 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді