У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроновоком», про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником ОСОБА_4, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулась до суду з позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за договором від 29 грудня 2011 року, укладеним між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроновоком» (далі - ТОВ «Агроновоком»), звернути стягнення на нерухоме майно - земельні ділянки загальною площею 58,1841 га, що належать на праві власності ОСОБА_3, та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з визначенням способу реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України; стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Агроновоком» 29 грудня 2011 року було укладено договір про кредитування шляхом відкриття безвідкличного документарного непокритого акредитиву, із змінами і доповненнями, внесеними відповідними додатковими угодами, за умовами якого останнє отримало кредит шляхом відкриття акредитивів в рамках відновлювальної кредитної лінії на умовах кредитного договору з лімітом кредитної лінії у розмірі 39 600 000,00 доларів США, граничним строком відкриття акредитива (-ів) до 30 вересня 2013 року, строком погашення 360 календарних днів з дати відкриття акредитиву/акцепту документів (відповідно до умов кожного окремого акредитиву), на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання, та зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені пп. 3.2.4, пп. 3.2.5, п. 3.2 ст. 3 кредитного договору.

Вказував, що на виконання умов кредитного договору банк надав позичальникові кредит шляхом відкриття, зокрема: безвідкличного документарного непокритого акредитиву в сумі 5 499 999,76 доларів США строком оплати 360 календарних днів з дати акцепту документів, підтвердженого Інобанком, для забезпечення зобов'язань позичальника перед компанією «Cargill International SA» (Switzerland) згідно з Договором купівлі-продажу № (1)GLS3370XA (2) GLS3014XC (3)GLS3450X (4)GLS3276AX від 19 лютого 2013 року із зміною № 1 від 21 червня 2013 року; безвідкличного документарного непокритого акредитиву в сумі 24 999 999,81 доларів США строком оплати 360 календарних днів з дати акцепту документів, авізованого Інобанком, для забезпечення зобов'язань позичальника перед компанією «Cargill Incorporated Petroleum Trading» (США) згідно з Договором купівлі-продажу № 308778/1 від 12 березня 2013 року із зміною № 2 від 21 червня 2013 року.

Згідно із заявою ТОВ «Агроновоком» від 31 липня 2013 року про відкриття документарного акредитива, 6 серпня 2013 року банк відкрив акредитив 13412ТР756 на суму 5 499 999,76 доларів США, згідно з контрактом № (1)GLS3370XA (2) GLS3014XC (3)GLS3450X (4)GLS3276AX від 19 лютого 2013 року із зміною № 1 від 21 червня 2013 року, на користь Cargill International SA, Switzerland через банк Raiffeisen Bank International AG, Vienna.

Відповідно до заяви-1, позичальник надав розпорядження здійснити платіж після виконання умов акредитива, а саме факту отримання оригінала рахунку, фотокопії коносаменту та листа від Cargill International SA, який засвідчує що оригінали транспортних документів відправлені безпосередньо Cargill International SA, або за його дорученням та, що товари будуть розвантажені в Данії або Франції. Документи мають відповідати умовами акредитива, а платіж має використовуватись з відстроченням платежу для ТОВ «Агроновоком» до 4 серпня 2014 року (360 днів від дати акцепту документів).

9 серпня 2013 року документи, що відповідають умовам акредитиву, було акцептовано банком Raiffeisen Bank International AG, Vienna та надіслано останнім до АТ «Укрексімбанк», які останній отримав 12 серпня 2013 року та 13 серпня 2013 року передав комплект документів ТОВ «Агроновоком».

3 вересня 2013 року банк Raiffeisen Bank International AG, Vienna надіслав до АТ «Укрексімбанк» авторизоване повідомлення МТ 799, в якому змінив реквізити для платежу за акредитивом.

Після закінчення терміну відстрочення платежу, а саме 4 серпня 2014 року АТ «Укрексімбанк» здійснив платіж, згідно з умовами акредитива (пункт 78 МТ 700) та інструкціями Raiffeisen Bank International AG, Vienna, в сумі 5 499 999,76 доларів США, тим самим виконавши зобов'язання за акредитивом, згідно із пунктом b. Статті 7 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів, Публікації МТП № 600 щодо безвідкличного зобов'язання виконати зобов'язання з часу, коли він відкриває акредитив.

Зазначав, що станом на 4 серпня 2014 у позичальника виникла заборгованість перед банком у розмірі 5 499 999,76 доларів США, яка є непогашеною по даний час.

Згідно із заявою ТОВ «Агроновоком» від 31 липня 2013 року про відкриття документарного акредитива, АТ «Укрексімбанк» 9 серпня 2013 року відкрив акредитив 13422ТР840 на суму 24 999 999,81 доларів США, згідно з контрактом № 308778/1 від 12 березня 2013 року на користь Cargill, Incorporated, Petroleum Trading (США), через банк Credit Suisse AG, Geneva, Switzerland.

Відповідно до заяви-2, позичальник надав розпорядження здійснити платіж після виконання умов акредитива, а саме факту отримання оригінала рахунку, фотокопії коносаменту та листа від Cargill, Incorporated, Petroleum Trading (США), який засвідчує що оригінали транспортних документів відправлені безпосередньо Cargill, Incorporated, Petroleum Trading (США), або за його дорученням та, що товари не завозяться до України. Документи мають відповідати умовами акредитива, а платіж має використовуватись з відстроченням платежу для ТОВ «Агроновоком» до 7 серпня 2014 року (360 днів від дати акцепту документів).

12 серпня 2013 року банк Credit Suisse AG, Geneva надіслав до АТ «Укрексімбанк» авторизоване повідомлення МТ 754 про те, що документи, які відповідають умовам акредитива, відправлені 12 серпня 2013 року службою доставки DHL. В цей же день документи, що відповідають умовам акредитиву було акцептовано АТ «Укрексімбанк» та надіслано до банку Credit Suisse AG, Geneva повідомленням МТ 799 про те, що сканкопії документів відповідають умовам акредитива і згідно з умовами акредитива (пункт 78 МТ 700) платіж буде виконано в сумі 24 999 999,81 доларів США з датою валютування 7 серпня 2014 року безпосередньо на рахунок бенефіціара Cargill, Incorporated, Petro сleum Trading (США).

13 серпня 2013 року АТ «Укрексімбанк» отримав від банку Credit Suisse AG, Geneva комплект документів. Банк пересвідчився, що документи відповідають умовам акредитива та листом від 15 серпня 2013 року № 020-1/210 передав комплект документів ТОВ «Агроновоком».

Після закінчення терміну відстрочення платежу, а саме - 7 серпня 2014 року АТ «Укрексімбанк» здійснив платіж, на користь бенефіціара Cargill, Incorporated, Petroleum Trading (США) в сумі 24 999 999,81 доларів США, тим самим виконавши зобов'язання за акредитивом, згідно із пунктом b. Статті 7 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів, Публікації МТП № 600 щодо безвідкличного зобов'язання виконати зобов'язання з часу, коли він відкриває акредитив.

Таким чином, станом на 7 серпня 2014 року у позичальника виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 24 999 999,81 доларів США, яка є непогашеною по даний час.

Вказував, що банк, у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань, надіслав на адресу позичальника повідомлення про порушення зобов'язань від 15 серпня 2014 року, від 29 вересня 2014 року, від 13 листопада 2014 року та від 20 листопада 2014 року, в яких вимагав здійснити погашення заборгованості за кредитним договором протягом 10 банківських днів з дати отримання повідомлення.

Позичальником, всупереч взятих на себе зобов'язань, не було погашено заборгованість за кредитним договором, у зв'язку з чим, на думку позивача, є правові підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом, нарахованими за користуванням кредитом процентами, а також заборгованості за комісіями.

Сума заборгованості позичальника за кредитним договором станом на 28 січня 2015 року становить 38 337 366,23 доларів США та 19 450 414,58 грн, яка складається з: 30 499 999,57 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 593 055,55 доларів США - заборгованість за строковими процентами за користування кредитом; 2 744 059,95 доларів США - заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом; 16 550 157 грн 16 коп. - прострочена комісія за управління кредитом; 239 075 грн 24 коп. - прострочена комісія за забезпечення виконання розрахунків за непокритими акредитивами; 3 892 583,28 доларів США - пеня за прострочення терміну погашення кредиту; 147 837,82 доларів США - пеня за прострочення терміну сплати комісій; 459 830,07 доларів США - 3 % річних згідно із ст. 625 ЦК України, у зв'язку з простроченням зобов'язань за кредитним договором по сплаті кредиту та процентів; 153 726 грн 51 коп. - 3 % річних згідно із ст. 625 ЦК України, у зв'язку з простроченням зобов'язань за кредитним договором по сплаті комісій; 1 126 207 грн 57 коп. - витрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісій.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 29 грудня 2011 року було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, за умовами якого остання передала в іпотеку банку нерухоме майно - земельні ділянки загальною площею 58,1841 га, що належать їй на праві власності, та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - землі житлової забудови та землі житлової та громадської забудови. За домовленістю сторін станом на дату укладення іпотечного договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складала 153 900 000 грн.

Позивач зазначав, що у зв'язку з невиконанням ТОВ «Агроновоком» зобов'язань за кредитним договором, банк надіслав на адресу ОСОБА_3 повідомлення про порушення зобов'язань від 29 вересня 2014 року, від 13 листопада 2014 року, від 20 листопада 2014 року, в яких вимагав здійснити погашення заборгованості за кредитним договором протягом тридцятиденного строку.

Однак, відповідач у строк, зазначений у вказаних вище повідомленнях про порушення зобов'язань, заборгованість за кредитним договорами не виконав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року, позов задоволено.

У рахунок погашення наявної перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості ТОВ «Агроновоком» за договором від 29 грудня 2011 року про кредитування шляхом відкриття безвідкличного документарного непокритого акредитиву, в розмірі 38 337 366,23 доларів США та 19 450 414 грн 58 коп., звернуто стягнення на нерухоме майно - земельні ділянки загальною площею 58,1841 га, що належать ОСОБА_3 на праві власності, та які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 29 грудня 2011 року, укладеним АТ «Укрексімбанк» з ОСОБА_3, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,0073 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_2, цільове призначення - землі житлової забудови, заставною вартістю 266 400 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 4,0958 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_4, цільове призначення - землі житлової забудови, заставною вартістю 10 833 600 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5, площею 4,3230 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_6, цільове призначення - землі житлової забудови заставною вартістю 11 434 400 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_7, площею 8,5313 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_8, цільове призначення - землі житлової забудови заставною вартістю 22 565 600 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_9, площею 9,0475 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_10, цільове призначення - землі житлової забудови заставною вартістю 23 931 200 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11, площею 5,5255 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_12 цільове призначення - землі житлової забудови заставною вартістю 14 615 200 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13 площею 1,4758 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_14, цільове призначення - землі житлової забудови заставною вартістю 3 904 000 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15, площею 6,2763 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_16, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 16 600 800 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_24, площею 6,2964 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_17, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 16 654 400 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_25, площею 5,3849 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_18, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 14 243 200 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_26, площею 2,0753 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_19, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 5 489 600 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_27, площею 1,0378 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_20, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 2 745 600 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_28, площею 1,0380 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_21, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 2 745 600 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_29, площею 1,0315 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_22, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 2 728 000 грн; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_30, площею 1,0377 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту Серії НОМЕР_23, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, заставною вартістю 2 744 800 грн, на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», з визначенням способу реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України та згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що зобов'язання слід виконувати належним чином, відповідно до вимог закону.

ТОВ «Агроновоком» свої зобов'язання за кредитним договором не виконало, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає погашенню за рахунок іпотеки.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, зазначивши також про те, що розрахунок заборгованості, наданий банком, є вірним, а доводи відповідача в цій частині безпідставні.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що відповідно до договору іпотеки, укладеному 29 грудня 2011 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3, у рахунок забезпечення зобов'язань ТОВ «Агроновоком» за кредитним договором від 29 грудня 2011 року, остання передала в іпотеку банку нерухоме майно - земельні ділянки загальною площею 58,1841 га, що належать їй на праві власності, та розташовані за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - землі житлової забудови та землі житлової та громадської забудови. За домовленістю сторін станом на дату укладення іпотечного договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складала 153 900 000 грн.

З матеріалів справи убачається, що під час розгляду даної справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області розглядалась цивільна справа за позовом Державного підприємства «Національна Атомна енергогенеруюча «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання недійсними, протиправними та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації державного акту та зобов'язання вчинити дії. Тобто щодо тих об'єктів нерухомості, які є предметом іпотеки.

ОСОБА_3 зверталась до суду із заявою про зупинення провадження у даній справі до розгляду її позову про визнання договору іпотеки від 29 грудня 2011 року недійсним з моменту його укладення, а також до розгляду вищевказаного позову Державного підприємства «Національна Атомна енергогенеруюча «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» (а.с. 192-195).

Вирішення такого позову безпосередньо впливає на розгляд вимог банку.

Однак, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі було відмовлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому при визначенні наявності підстав, передбачених

ст. 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, враховується, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 29 грудня 2011 року, укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Агроновоком», була також передана в іпотеку земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 4,0958 га, заставною вартістю 10 833 600,0 грн. При цьому на час укладення договору іпотеки, 29 грудня 2011 року, вказана земельна ділянка належала Державному Підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Проте апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, у порушення ст. 201 ЦПК України вищевказаного не врахував, уваги на те, що від результату розгляду вищевказаної справи залежить і можливість розгляду даної справ, не вирішив питання про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16 березня 2015 року задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ТОВ «Агроновоком» та стягнуто з останнього на користь банку 38 337 366,23 доларів США та 19 450 414 грн 58 коп.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо розміру кредитної заборгованості, не з'ясував, чи відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового рішення та чи виконано вищевказане судове рішення відповідно до вимог закону, чи не зменшилась заборгованість.

При цьому апеляційному суду слід звернути увагу на те, що лише правильно визначивши розмір кредитної заборгованості, можна вирішувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, висновки суду ґрунтуються на припущеннях, що заборонено в силу ст. 60 ЦПК України.

За таких обставин, коли не встановлені фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, щов силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В Закропивний

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик