Справа № 466/9169/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Чепіль С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

04 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівської міської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28 вересня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 28 вересня 2008 року помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (серія 1-СГ №155282) виданим 29 вересня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

У день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,06 га, розташована у місті Львів, урочище «Клепарів», СГК «КВІТКА». Право приватної власності ОСОБА_2 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІV-ЛВ №039990, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за З -4-2 №2891.

Згідно з Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №507, ОСОБА_2 заповів усе своє майно дочці - ОСОБА_1 і вона є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2

ОСОБА_1, в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України не звернулася до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини. В результаті усного звернення до нотаріальної контори, представнику ОСОБА_1 роз'яснили, що нею пропущено строк на прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутися до суду за його продовженням.

ОСОБА_1 С Ю вважає, що нею пропущено строк з поважних причин, а тому строк на прийняття спадщини повинен бути продовжений судом. Поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини обґрунтовується наступним.

ОСОБА_1 протягом тривалого часу перебуває за кордоном та дуже рідко приїжджає до України. ОСОБА_1 постійно працює та проживає в Італії на підставі Дозволу на постійне проживання в Італії, виданому 04 вересня 2007 року на строк до 03 вересня 2017 року.

На день смерті ОСОБА_2 (28 вересня 2008 року) та протягом шести місяців наданих законодавством для прийняття спадщини, які сплили 28 березня 2009 року, ОСОБА_1 перебувала за кордоном. Вказане підтверджується копією паспорта Гузар С Ю для виїзду закордон Серії АХ 924375, та відповідними відмітками про перетин кордону .

Так, 13 липня 2007 року, відповідно до відмітки, що міститься на 32 сторінці паспорта, ОСОБА_1 виїхала з території України через пункт пропуску «Чоп (Тиса)». В'їзд на територію Угорщини 13 липня 2007 року, підтверджується відміткою на сторінці 8 паспорта.

06 липня 2009 року ОСОБА_1 повернулася на територію України з території Польщі, що підтверджується відміткою про виїзд, зробленою в пункті пропуску МЕDYКА (Польща), яка міститься на сторінці 10 паспорта.

Тобто, ОСОБА_1 не мала змоги прийняти спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2В, оскільки протягом усього строку наданого законодавством для прийняття спадщини перебувала за межами України. Вказана причина пропуску є поважною, а тому просить суд продовжити ОСОБА_1 строк на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерії ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був батьком позивача у справі.

Згідно з копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер 28 вересня 2008 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 20 лютого 1999 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно якого на випадок його смерті заповідає ОСОБА_1 все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він законом матиме право.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті батька позивачка не була ознайомлена з діючим законодавством, а також у звязку з її перебуванням за межами України (в Італії), що стверджується відмітками у закордонному паспорті громадянина України ОСОБА_1 та посвідченням на офіційне перебування в Італії на роботі, а тому не займалася оформленням спадкових прав на спадкове майно.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважної причини.

За наведених обставин суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер 28 вересня 2008 року - тривалістю три місяці.

Даний строк рахувати з часу вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4