Справа № 344/6280/15-ц
Провадження № 2/344/1476/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

з участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ПАТ «Акцент Банк»» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.09.2013 року в сумі 28032,96 грн., стягнення судових витрат.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, визнавши факт отримання коштів, та висловивши готовність погасити заборгованість за кредитом в розмірі 8900 грн. У решті заявлених вимог просив відмовити, врахувавши його важке матеріальне становище. А у випадку задоволення позову розстрочити виконання рішення суду на 36 місяців.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з договором №б/н від 12.09.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало кредит ОСОБА_2 шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно умов договору.(а.с.5-9).

Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Проте, свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 24.06.2015 року заборгованість по кредиту становить 28032,96 грн., а саме: 8900 грн. заборгованість за кредитом; 15571,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1750 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1311,09 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4). Зазначена обставина нічим не спростована.

Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 24471,87 грн., а саме 8900 грн заборгованість за кредитом, 15571,87 грн заборгованість за процентами за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Стосовно стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 1750 грн., штрафу (фіксовано частини і процентної складової) в сумі 500 грн і 1311,09 грн. суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в пункті 27 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

В судовому засіданні відповідач просив зменшити розмір пені та штрафу до 0 грн, оскільки перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, кредитні кошти брав для лікування дружини.

Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», «зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки».

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи майновий стан відповідача, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд приходить до висновку про те, що належним способом прояву принципів добросовісності, справедливості та розумності у спірних правовідносинах, а також досягнення певного балансу прав та інтересів кредитора, боржника буде реалізація судом передбаченого частиною 3 статті 551 ЦК України права на зменшення розміру пені та комісії (1750 грн.), штрафу (фіксована частина, 500 грн.) та штрафу (процентна складова, 1311,09 грн.) до 0 грн.

Відтак, у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої пені та комісії (1750 грн.), штрафу (фіксована частина, 500 грн.) та штрафу (процентна складова, 1311,09 грн.) - слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Згідно ст..217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, корп..2, кв. 123, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Акцент Банк», м.Дніпропетровськ, вул.. Батумська, 11, , заборгованість за договором № б/н від 12.09.2013 року в сумі 24471 грн. 87 коп. (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят одна гривня 87 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, корп..2, кв. 123, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Акцент Банк», м.Дніпропетровськ, вул.. Батумська, 11, , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 244,71 грн.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду ОСОБА_2 на 36 місяців (2,5 роки) з розрахунку по 679,77 грн. щомісячно, з моменту набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2016 року.

Суддя Польська М.В.