н/п 2/490/476/2016 Справа № 490/4280/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Кваша С.О., з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, просив визначити його участь у вихованні малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши можливість побачень із дитиною з періодичністю два рази на місяць у вихідні дні, з правом ночівлі, без присутності матері, а також можливості, за узгодженням із матір'ю займатись його оздоровлення на протязі двох тижнів у літній період. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що він мешкає окремо від дитини, яка з народження проживає з матір'ю. У серпні 2013 року з метою побачень з дитиною він (позивач) звертався до служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації з відповідною заявою, і рішенням цієї служби був визначений порядок участі у вихованні дитини шляхом встановлення побачень один раз на тиждень, без права ночівлі у суботу, в першій половині дня, в присутності матері. На виконання цього рішення він (ОСОБА_1) мав побачення з дитиною, проте користі від таких побачень було небагато, так як між сторонами виникали непорозуміння і, щоб це на завдало шкоди дитині, він (позивач) вимушено перервав такі побачення. Після того, як дитині виконалося чотири роки, він (ОСОБА_1) 26 листопада 2014 року повторно звернувся до служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації з проханням зміни визначеного порядку його участі у вихованні дитини, але отримав безпідставну відмову з посиланням на невиконання попереднього рішення. За твердженням позивача спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначений рішенням від 15 серпня 2013 року є недостатнім та неефективним і має бути розширеним, а саме: шляхом надання дозволу на спілкування з дитиною без присутності матері, а також з наданням права ночівлі малолітньої дитини за місцем проживання позивача. Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 141, 150, 153, 157 СК України.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, підтвердили викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач проти позову заперечувала, пославшись насамперед на ті обставини, що ніколи і ні у який спосіб не перешкоджала позивачу відповідно визначеного порядку приймати участь у вихованні та спілкуванні з їхньою дитиною. В свою чергу, позивач самоусунувся від відвідувань та спілкування з дитиною. Так, протягом 2014 року позивач ініціював спілкування з дитиною п'ять разів, а в 2015 році - лише два рази. Рішення служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації від 15 серпня 2013 року нею (ОСОБА_3) виконується.

Представник органу опіки та піклування вважала позов таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом надання батькові права побачень з дитиною без присутності матері. Надавати право на ночівлю малолітньої дитини за місцем проживання батька представник вважала недоцільним з огляду на вік дитини.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 мешкає разом з малолітньою дитиною в найманому житлі за адресою: АДРЕСА_1. Зареєстрована ОСОБА_3 з дитиною по АДРЕСА_3

В найманому житлі створені всі умови для нормального розвитку і виховання дитини та забезпечення її потреб.

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_4.

09 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при Жовтневій райдержадміністрації з проханням визначити спосіб його участі у вихованні малолітнього ОСОБА_5, зазначивши при цьому, що має можливість спілкуватися з дитиною кожної суботи в першій половині дня. Також ОСОБА_1 просив надати йому можливість спілкуватися з сином протягом доби один раз на місяць та раз на рік - протягом одного місяця.

Як слідує з витягу з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Жовтневій райдержадміністрації від 15 серпня 2013 року комісією було прийняте рішення визначити час та місце спілкування ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_5, з урахуванням віку дитини - в присутності матері ОСОБА_3 та без права ночівлі в батька, щосуботи в першій половині дня з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1.

Як слідує з обставин справи та підтверджується поясненнями сторін, протягом 2013-2015 років вони виконували рішення комісії з питань захисту прав дитини при Жовтневій райдержадміністрації від 15 серпня 2013 року, а саме: позивач відвідував та спілкувався з дитиною у визначені дні та часи і об'єктивний перешкод такому спілкуванню відповідач не чинила.

В силу ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Позивач у встановленому цивільним процесуальним законом порядку не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною саме у спосіб розв'язання скандалів та сварок під час його відвідувань дитини за місцем проживання матері, а за такого в цій частині його твердження не можуть бути покладені в основу судового рішення.

За такого, судом установлено, що ОСОБА_3 не ухиляється від виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини при Жовтневій райдержадміністрації від 15 серпня 2013 року та не чинить об'єктивних перешкод у спілкування позивача з сином, як і у його вихованні, а відтак в позивача відсутнє право вимоги щодо предмету спору.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Відмова в позові не перешкоджає позивачу у разі, якщо в подальшому відповідач (або інша особа, яка з нею проживає) буде умисно створювати несприятливі або неможливі умови для повноцінного виховання та спілкування з дитиною, повторно звернутись до суду з цим же позовом, навівши відповідні докази на підтвердження таких дій відповідача.

У зв'язку з відмовою в позові судові витрати позивача присудженню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Батченко