Справа № 308/2041/16-ц
У Х В А Л А

02.03.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою до міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У пункті а) ч. 12 постанови від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України розяснив, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0.4 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно абзацу 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 грн.

Згідно прохальної частини позовної заяви одночасно заявляються вимоги майнового (визнання права власності на автомобіль) і немайнового характеру (звільнення з-під арешту автомобіля).

При цьому до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 551.2 грн.

Таким чином, позивачеві необхідно доплатити судовий збір та додати до позовної заяви оригінал документу, що підтверджує його сплату за вимогу майнового характеру у відсотковому співвідношенні до зазначеної ним ціни позову.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження. Однак у порушення зазначених вимог до позовної заяви не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту залишити без руху.

Повідомити позивачеві про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.