Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 16.12.1993 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають.

Позивачка зазначала, що вказаний шлюб є суто формальним, оскільки з 1994 року разом з відповідачем не проживають, будь яких відносин не мають, при цьому не спілкуються, де перебуває відповідач на даний час позивачці не відомо. Окрім того, спору по майну не має.

Посилаючись на ст. 110 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 16.12.1993 року виконкомом Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису 14, залишивши за нею судові витрати по справі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, зазначивши, що неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем не має, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає, окрім того розірвати шлюб з відповідачем через органи РАЦС не можливо, оскільки з останнім позивачка не спілкується та місце його перебування їй не відомо (ас. 32).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав (ас. 29, 30). Окрім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою вважається, що судовий виклик, або судове повідомлення вручено належним чином. За таких обставин повернення на адресу суду кореспонденції, яка була направлена відповідачеві за місцем його реєстрації, з відміткою пошти про неможливість вручення такої у звязку з не проживанням відповідача за зазначеною адресою, суд не вважає перешкодою для розгляду справи , з огляду на положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України (ас. 14, 29, 30).

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі не явки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи дане , суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, проти чого позивачка не заперечувала, зазначивши про це у наданій суду заяві (ас. 32).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 16.12.1993 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні неповнолітніх дітей не мають. Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 014968 від 09.09.2005 року (ас. 6).

Шлюбно сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства припинені між сторонами з 1994 року, при цьому шлюб між сторонами є суто формальним, оскільки останні тривалий час разом не проживають, не спілкуються, будь яких відносин не підтримують, через що сімя фактично розпалась та подальше спільне проживання і збереження шлюбу є не можливим.

Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин.

Спору про розподіл майна на час розгляду справи про розірвання шлюбу у сторін не має.

При викладених вище обставинах, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, при цьому, суд приймає до уваги те, що розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо , через відсутність у позивачки відомостей про місце перебування відповідача та спілкування з останнім, а відтак розірвати шлюб можливо лише в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі та прізвище «Шабранська».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213, 215, 218, 224 - 228, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Васіна) 16 грудня 1993 року виконкомом Варварівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 14 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою по справі ОСОБА_1 прізвище «Шабранська».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя : С.О. Маренич