Номер провадження: 22-ц/785/2291/16
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Артеменка І.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, дільничного інспектора Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 про захист честі та гідності,відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 22.12.2015р.,-

в с т а н о в и л а :

14.04.2015р. ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області дільничного інспектора Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000грн.

Після неодноразового уточнення позовних вимог послалась на те, що 01.08.2014р. інспектор ОСОБА_7. склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КпАП України, в якому вказав, що 01.05.2014 р. ОСОБА_2, знаходячись у селі Нова Некрасівка Ізмаїльського району на вулиці Калініна, вчинила сварку з ОСОБА_3, під час якої нецензурно лаялась та питалась вчинити бійку.

Постановою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 06.08.2014р. адміністративну справу було закрито в зв*язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 06.10.2014р. провадження по вказаній справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважала, що справа була порушена на підставі завідомо ложних заяв відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,тому просила зобов'язати їх вибачитися перед нею та стягнути з вказаних осіб солідарно компенсацію моральної шкоду в сумі 5000 грн,а дільничного інспектора ОСОБА_7. притягнути до відповідальності за складання незаконного протоколу.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 позов не визнали,посилаючись на те,що в заявах до міліції виклали правдиві відомості, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 взагалі із заявами до міліції не звертались. Вважали, що ніяким чином не принижували честь та гідність позивача.

Відповідачі Ізмаїльський МВ ГУМВС України в Одеській області та інспектор ОСОБА_7. в судове засіданняне з*явились.

Рішенням Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 22.12.2015р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено,що 01.08.2014р. інспектор Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 склав відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КпАП України, в якому вказав, що 01.05.2014 р. ОСОБА_2, знаходячись у селі Нова Некрасівка Ізмаїльського району на вулиці Калініна, вчинила сварку з ОСОБА_3, під час якої нецензурно лаялась та питалась вчинити бійку.

Підставою для складання протоколу були заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про неправомірну поведінку ОСОБА_2 від 14.07.2014 р ., зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №№ 8980 та 8981. 24.07.2014р. був оформлений висновок про притягнення ОСОБА_2 до адмініcтративної відповідальності за ст. 173КпАП України.

Постановою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 06.08.2014р. адміністративну справу було закрито в зв*язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 06.10.2014р. провадження по вказаній справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення,передбаченого статтею 173 КпАП України.

Згідно зі ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. є зверненням до державної установи, до повноважень якої само відноситься вирішення таких питань.

Застосовуючи вказану норму права, суд дійшов обгрунтованого висновку про те,що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановленому законом порядку звернулись до правоохоронного органу,який компетентний вирішувати питання,пов*язані із притягненням осіб до кримінальної та адміністративної відповідальності,що не є розповсюдженням неправдивої інформації,а тому немайнові права ОСОБА_2 таким зверненням не порушені.

Не може бути підставою для скасування рішення суду довод представника ОСОБА_2 про те,що скасування постанови Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 06.08.2014р.,якою адміністративну справу було закрито в зв*язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, та винесення постанови апеляційного суду Одеської області від 06.10.2014р.,якою провадження по вказаній справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, свідчить про намір відповідачів принизити честь та гідність ОСОБА_2 та доказом завідомо неправдивого доносу,виходячи з наступного.

В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз*яснено,що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, їх посадових і службових осіб, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Відмовляючи в задоволенні позову суд обґрунтовано виходив з того,що звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган наділений владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи.

Із заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається,що вони просили притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.ст. 173,174 КпАП України.

При розгляді справи суд не встановив те,що подання вказаними особами таких заяв мало на метіприниження честі, гідності ОСОБА_2,тому обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Ніхто із відповідачів не притягнутий до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення.

Крім того, встановлення апеляційним судом Одеської області факту відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 173 КпАП України ( дрібне хуліганство) не означає відсутність самого факту скоєння особою дій,які хоча і не можуть вважатись складом адміністративного правопорушення,але мали місце,про що підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається,що відповідачіОСОБА_5, ОСОБА_6 із заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не звертались,а притягнення до відповідальності дільничного інспектора ОСОБА_7. за складання неправомірного протоколу в рамках цивільної справи про захист честі та гідності законом не передбачено.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди випливають від доведеності вимог про захист честі та гідності,які позивачем не були доведені,суд також правильно відмовив і в задоволенні таких вимог.

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити, рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 22.12.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: І.А.Артеменко

В.Д.Коротков