справа №619/2306/16-ц
провадження №2/619/1284/16
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого - судді Болибок Є.А.

за участю: секретаря судового засідання Молотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агрокомплект», ОСОБА_2, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Агрокомплект», ОСОБА_2, СТОВ «Петрівське», третя особа: ОСОБА_3, в якому після уточнення просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь майнову шкоду у розмірі 29016,11 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 05 лютого 2016 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КАМАЗ» р/н АX9440ВН, який відповідно до договору суборенди перебуває у користуванні СТОВ «Петрівське», в м. Дергачі на перехресті вул. Петровського та вул. Семафорна, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_1, під керуванням його доньки ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження та позивач зазнав матеріальні збитки. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, встановлена постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року у справі № 619/663/16-п. Відповідно до Звіту №30/2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 складає 75976,21 грн. Так як страхова компанія виплатила 48160,10 грн., з відповідачів підлягає стягненню сума у розмірі 27816,11 грн. (75976,21-48160,10=27816,11). Крім того, позивачем було сплачено 950,00 грн. на оплату автотоварознавчої оцінки та 250,00 грн. витрат на відправлення телеграми. Також позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 7000 гривень.

ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» подало до суду письмові заперечення, в яких вказало, що він позовні вимоги не визнає, оскільки при вивченні звіту №30/2016 встановлено невідповідність зазначених у ньому даних. Так, спеціалістом при визначенні значення коефіцієнту фактичного зносу складових КТЗ зазначено, що «Ціна нового автомобіля «Daewoo Lanos» становить: 7498,32 EUR, за курсом НБУ на 13 березня 2016 року (1EUR=29,96 грн.) дорівнює: 224670,00 грн.». При цьому, згідно даних офіційного сайту Національного банку України станом на 13.03.2016 року офіційний курс валют не встановлювався, оскільки це вихідний день - неділя, а станом на 12.03.2016 офіційний курс гривні до 100 EUR складав 2866,2270, а тому спеціаліст повинен був застосовувати курс 1 EUR=28,66 грн. Застосуванням спеціалістом завищеного курсу Евро до гривні, що потягло за собою зменшення коефіцієнту фізичного зносу, впливає на вираховування реальних збитків. Крім того, відповідальність ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект», згідно страхового полісу була застрахована на суму 50000 гривень, що є більшою від сплаченої суми страхового відшкодування (48160,10 грн.), у звязку з чим незрозуміло, чи використовувався Звіт №30/2016 при вирішенні питання про сплату страхового відшкодування. А якщо так, то сума страхового відшкодування повинна дорівнювати сумі на яку застраховано відповідальність. Різниця між сумою страхового відшкодування та сумою відновлювального ремонту складає 27816,11 гривень, (75976,21-48160,10 = 27816,11) при цьому позивачем не вказано, чим обґрунтована матеріальна шкода на 8000 гривень. У звязку з цим зазначена сума є безпідставною заявленою до відшкодування. До того ж, до позову долучено фіксальні чеки від 12.02.2016 року про відправлення телеграм на адресу ОСОБА_2 та директора ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект», вартість цих послуг 150 та 156 грн. відповідно. При цьому незрозумілою є вимога позивача, щодо сплати саме 250,00 грн., крім того, згідно електронного повідомлення про вручення телеграми на адресу ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» відправником була ОСОБА_4 Разом із тим, у позові не вказано, які права позивача порушило ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» та в результаті яких дій ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» позивачу завдано душевних страждань, а також з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тому вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди. Також в обґрунтування стягнення шкоди солідарно позивач посилається на вимоги ст.1190 ЦК України, якою визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Разом із тим у позові не зазначено, якими саме спільними діями чи бездіяльністю ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» із ОСОБА_2 завдано шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що він не погоджується з позовними вимогами, обґрунтовуючи тим, що до нього, як до водія, який керував автомобілем НОМЕР_2 у звязку з виконанням своїх трудових обовязків на підставі трудового договору з СТОВ «Петрівське» позов не може бути предявлений на підставі ч.ч.3,4 ст.1187 ЦК України.

СТОВ «Петрівське» подало до суду письмові заперечення, в яких просило відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного. Між ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» та ОСОБА_5 укладено договір оренди №16/10/15-1 від 16.10.2015 року. Статтею 1 договору оренди сторони узгодили, що Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб марки КАМАЗ модель 45144, 2008 року випуску, №шасі ХТС 4919, оранжевого кольору, номерний знак НОМЕР_3, крім іншого майна. В подальшому між ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» та СТОВ «Петрівське» укладено договір суборенди майна №01/12/15 від 01.12.2015 року. ОСОБА_6 умов договору суборенди, ТОВ АФ «Агрокомплект» передає, а СТОВ «Петрівське» приймає в строкове платне користування транспортний засіб: Вантажний автомобіль «КАМАЗ», модель 45144, 2008 року випуску, № шасі ХТС 4919 оранжевого кольору, номерний знак НОМЕР_3, крім іншого майна. Наказом №09-ВК від 04.02.2016 рокук СТОВ «Петрівське» прийняло на роботу з 05.02.2016 року ОСОБА_2, який виконуючи службові обовязки, керуючи автомобілем НОМЕР_4 в результаті чого завдав механічних пошкоджень цьому автомобілю. Вказана подія відбулася 5 лютого 2016 року о 08 год. 00 хв. у м. Дергачі на перехресті вул. Петровського і вул. Семафорної. Відповідно до ст.804 ЦК України наймач зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у звязку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 ЦК України. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. ОСОБА_6 зі статтею 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Проте, відповідно змісту позовних вимог ОСОБА_1 просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» та ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 35816,11 грн. матеріальної шкоди, 7000 грн. моральної шкоди та 551,2 грн. судових витрат. Яку суму позивач має намір стягнути з СТОВ «Петрівське» не вбачається. Також, не відповідає дійсності і сума стягнення, яка разом складає 43367,31 грн. (35 816,11 + 7000 + 551,2). В свою чергу 27816,11 грн. матеріальної шкоди, 7000 грн. моральної шкоди та 551,2 грн. судових витрат - разом складає 35367,31 грн. Крім того, маючи намір стягнути з відповідачів грошові кошти Позивач посилається на Звіт №30/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля НОМЕР_5 від 15.03.16 року. Позивач помилково зазначає про вартість відновлювального ремонту Daewoo Lanos» р/н НОМЕР_6 у розмірі 75976,21грн., оскільки як зазначено у Звіті №30/2016 на аркуші 10 «вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_5 з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягає заміні складає 58799,42 грн.». ОСОБА_6 з п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, фізичний знос КТЗ (його складників) -це утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Відповідно статті 29 закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вказана вище стаття стосується ще й незаконної вимоги Позивача щодо стягнення 750 грн. оплати за здійснення авто товарознавчої оцінки та 250 грн. за відправку телеграм. Також, «КАМАЗ», модель 45144, 2008 року випуску, № шасі ХТС 4919 оранжевого кольору, номерний знак НОМЕР_3, застрахований у ОСОБА_7 «СК Перша» на суму 50000 гривень. ОСОБА_7 «СК Перша» як зазначає позивач сплатила тільки 48160,10 грн. Тобто, СТОВ «Петрівське» вважає, що ОСОБА_7 «СК Перша» недоплатила позивачу 1839,90 грн. СТОВ «Петрівське» заперечує проти стягнення моральної шкоди в розмірі 7000 грн. з наступних підстав. При оцінці моральної шкоди позивач виходить з неможливістю використання його транспортного засобу, клопотами по ремонту автомобіля, душевними стражданнями за внутрішній стан його доньки. Слід звернути увагу, що позивач під час скоєння ДТП не перебував у автомобілі та не є користувачем даного автомобіля. Отже на стягнення моральної шкоди має право тільки донька позивача, оскільки вона перебувала за кермом автомобіля і була його фактичним користувачем.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Агрокомплект» ОСОБА_8 заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, які зазначені у письмових запереченнях.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, які зазначені у письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник відповідача СТОВ «Петрівське» ОСОБА_9 заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, які зазначені у письмових запереченнях.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що з вимогами позовної заяви згодна, заперечень проти задоволення позову не має, справу просить розглядати у її відсутність.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_10 просили задовольнити позов з підстав, які зазначені в уточненій позовній заяві.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_6 постанови судді Дергачівського районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року, 05 лютого 2016 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Дергачі на перехресті вул. Петровського та вул. Семафорна, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та з автомобілем НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_11, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та зазнали матеріальних збитків. Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

ОСОБА_6 договору оренди №16/10/15-1 від 16.10.2015 року, ОСОБА_5 передала, а ТОВ АФ «Агрокомплект» прийняла в строкове платне користування транспортний засіб марки КАМАЗ модель 45144, 2008 року випуску, № шасі ХТС 4919, оранжевого кольору, р/н НОМЕР_3, крім іншого майна.

ОСОБА_6 №АІ/8244680 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 жовтня 2015 року, ТОВ АФ «Агрокомплект» на період з 17.10.2015 по 16.10.2016 застрахували транспортний засіб «КАМАЗ» р/н НОМЕР_3, страхова сума за шкоду заподіяну майну 50000 гривень, розмір франшизи 510 гривень.

Відповідно до договору суборенди майна № 01/12/15 від 01.12.2015 від 01 грудня 2015 року, ТОВ АФ «Агрокомплект» передала, а СТОВ «Петрівське» прийняло в строкове платне користування транспортний засіб: Вантажний автомобіль «КАМАЗ», модель 45144, 2008 року випуску, № шасі ХТС 4919 оранжевого кольору, номерний знак НОМЕР_3, крім іншого майна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ369146, ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1.

ОСОБА_6 довідки СТОВ «Петрівське» від 11.08.2016 року, ОСОБА_2 дійсно працює у СТОВ «Петрівське» на посаді водія з 05.02.2016 року, згідно наказ №09-ВК від 04.02.2016 року.

ОСОБА_6 Звіту №30/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 15.03.2016 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_8 складає 75976,21 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові зазначеного автомобіля складає 58799,42 грн.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність вини водія ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, яке відбулося 05 лютого 2016 року. Такі висновки суду підтверджуються постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року у справі №619/663/16-п про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_6 ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_6 ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п.4 своєї постанови №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розяснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Пленум Верховного Суду України в п.4 своєї постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розяснив судам, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

ОСОБА_6 ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обовязку доказування та зобовязує саме відповідача довести, що шкода спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 05 лютого 2016 року за винних дій ОСОБА_2 автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження.

Так як, автомобіль НОМЕР_2 на відповідній правовій підставі договорі суборенди, перебував у володінні СТОВ «Петрівське», то останнє повинне нести відповідальність за шкоду, внаслідок вищезазначеної ДТП.

За загальним правилом ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

ОСОБА_6 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

ОСОБА_6 п.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з ОСОБА_6 №АІ/8244680 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 жовтня 2015 року, транспортний засіб «КАМАЗ» р/н НОМЕР_3 був застрахований. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 51000 гривень.

Відповідно до п.36.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV ОСОБА_7 «Страхова компанія «Перша» прийняла рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у сумі 48160,10 грн., яке останнім отримане.

Тобто, шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_1,ОСОБА_7 «Страхова компанія «Перша» оцінена у сумі 48160,10 грн.

У звязку з цим, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у розмірі, який зазначений у Звіті №30/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 15.03.2016 року, не підлягають задоволенню.

ОСОБА_6 п.12.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 510 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

ОСОБА_6 п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу ОСОБА_1 завдана моральна шкода у вигляді перенесення душевних страждань та психологічних переживань з приводу пошкодження його автомобіля.

ОСОБА_6 до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер простих переживань з приводу порушення, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права, а також враховуючи характер і глибину душевних страждань позивача, суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження глибини та тривалості понесених моральних страждань та погіршення стану здоров'я позивача, суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Суд враховує, що в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також в п. 7 зазначеної Постанови розяснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

ОСОБА_6 ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_6 ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61 ч.4, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 510 гривень та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є. А. Болибок