У х в а л а

іменем україни

8 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 квітня 2013 року вона переходила дорогу та її було травмовано через наїзд автомобіля «Toyota Corolla», яким керував ОСОБА_3 Вказаний автомобіль на той час належав на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємицею померлої є її донька - ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження, які загострили хронічну хворобу, цукровий діабет II типу, перенесла операційне втручання. Вона перебувала на лікуванні в стаціонарі протягом 36 днів. Позивач просила стягнути з відповідачів майнову шкоду в розмірі 60 087 грн 81 коп. та моральну шкоду в розмірі 39 912 грн 19 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТзДВ «СК «Кредо») на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 1 975 грн 02 коп. та 98 грн 75 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТзДВ «СК «Кредо» просить рішення апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року в частині стягнення страхового відшкодування з ТзДВ «СК «Кредо» скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2013 року ОСОБА_1 переходила дорогу за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, 53 і на неї здійснив наїзд автомобіль «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1, яким керував

ОСОБА_3 У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження: відкритий перелом ліктевого відростка правої ліктевої кістки без зміщення, що підтверджується висновком експерта № 682-А/13 від 12 червня 2013 року (а.с.18-19).

Постановою СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 23 жовтня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002071 від 2 квітня 2013 року, закрито у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 200-201). До адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не притягувався та адміністративний матеріал щодо нього до суду не направлявся.

Із висновків експертів № 320/13 від 13 червня 2013 року та № 725/13 від

22 жовтня 2013 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Оцінка дій пішохода, яка не вимагає застосування спеціальних технічних знань, була дана судом відповідно до розділу 4 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

У зазначеному вище випадку ОСОБА_3 вказаних вимог Правил дорожнього руху України не виконав та здійснив наїзд на пішохода, рухаючись по зустрічній смузі.

У свою чергу ОСОБА_1 грубо порушила пп. 1.5, 4.14 «а», 4.14 «б»,

4.14 «г» Правил дорожнього руху України.

За таких обставинах, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що винними в ДТП є як ОСОБА_3 так і ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційний суд, урахувавши зазначену норму закону, вважав, що вина ОСОБА_3 складає 70 %, а ОСОБА_1 - 30%.

Із наданих позивачем чеків аптечних установ убачається, що в період із квітня 2013 року до травня 2013 року на ліки ОСОБА_1 витратила 2 821,45 грн, а 70% від цієї суми складає 1 975,02 гр.

Виходячи із того що матеріали справи не містять відомостей про те, чи працює ОСОБА_1, якщо працює, то де та на якій посаді, яку саме заробітну плату вона отримує, також відсутні дані про те, що витрати на лікування у психіатра й терапевта знаходяться у причинному зв'язку із травмою, отриманою під час дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд обґрунтованого вважав, що позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню лише у розмірі 1 975,02 грн за придбання ліків.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 січня 2013 року, укладеного між ТзДВ «СК «КРЕДО» та ОСОБА_3, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 грн, за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн, розмір франшизи - 500 грн. Забезпечених транспортним засобом є автомобіль «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1.

Урахувавши викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що з ТзДВ «СК «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі

1 975,02 грн та моральна шкода у розмірі 98,75 грн відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Апеляційний суд, урахувавши характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступеня вини ОСОБА_3, також дійшов висновку про те, що з останнього на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню сума у розмірі 20 000 грн, з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступеня вини ОСОБА_3

Правильно апеляційним судом не взято до уваги посилання ТзДВ «СК «КРЕДО» на те, що ОСОБА_3 не повідомив їх про дорожньо-транспортну пригоду, не є підставою для відмови в задоволенні позову до страхової компанії.

У разі наявності відповідних підстав, ТзДВ «СК «КРЕДО» не позбавлена можливості пред'явити до ОСОБА_3 позов у порядку регресу.

Наведені в касаційній скарзі ТзДВ «СК «КРЕДО» доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
П.О. Гвоздик І.М. Завгородня