Справа № 278/3675/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлених осіб органу опіки та піклування виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського районного управління юстиції про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, вказуючи в заяві, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2009 року з ОСОБА_3, в якої 14 липня 2005 року народилася дочка ОСОБА_4 в свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_5.

20 листопада 2015 року ОСОБА_3 померла, про те перед смертю повідомила, що заявник є рідним батьком її єдиної дитини.

Встановити даний факт заявник може лише у суді.

Заявник в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

Представники зацікавлених осіб надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 17 лютого 2009 року, актовий запис №179 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), який розірвано 08 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу здійснено запис за №346 (а.с.11).

ОСОБА_4 народилася 14 липня 2005 року в м.Туркменабат, Республіка Туркменістан в свідоцтві про народження якої в графі «батьки» записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення з слідкуючих підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" із змінами та доповненнями, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Згідно до вимог ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно ЦПК України.

Відповідно до ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до результаті аналізу ДНК вбачається, що ОСОБА_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ймовірність даної події складає 99,99999% (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214-221, 256 ЦПК України, ст.ст. 128, 129 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " із змінами та доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук