05 квітня 2016 року м. Слов'янськ Єд. унік. № 243/1723/16-ц
Провадження № 2/243/1129/2016
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
До того як батьком сина був записаний відповідач ОСОБА_2, позивач мала статус матері-одиначки, оскільки у свідоцтві про народження дитини прізвище сина ОСОБА_3 було записано «ОСОБА_3», тобто дівоче прізвище позивача, а відомості про батька були записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Таким чином, з моменту народження малолітній ОСОБА_3 весь час знаходився разом з матір'ю, а відповідач, не маючи по відношенню до дитини жодних батьківських почуттів та проживаючи окремо від позивача з дитиною близько двох років, повністю усунувся від виконання обов'язків з виховання, розвитку та утримання сина, фактично відмовившись від нього, ніколи не цікавився здоров'ям сина, не відвідує дитину, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, тобто життя сина його взагалі не цікавить. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з приводу необхідності виконання ним своїх обов'язків з утримання та виховання дитини, попереджала його, що вона буде вимушена ставити питання про позбавлення його батьківських прав, однак відповідач на це заяви не реагує, фактично погоджуючись на позбавлення його батьківських справ. Окрім того, через відповідача ОСОБА_1 не має можливості вивозити дитину за межі України у випадку загрози його здоров'ю та життю у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території міста та області. Одного разу відповідач надавав позивач нотаріально оформлену заяву про згоду на вивезення дитини, але в подальшому ОСОБА_2 відмовляється це робити.
Позивач вважає, що ухилення батька від виконання покладених на нього функцій з виховання та забезпечення розвитку дитини протягом життя сина, відсутність його уваги та спілкування з дитиною, незацікавленість долею сина, життям та станом здоров'я, його небажання нести витрати з утримання дитини, завдає шкоди повноцінному розвитку та вихованню дитини, у зв'язку з чим позивач вважає, що існують законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що в першу чергу буде відповідати інтересам самої дитини.
Позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Тютюник О.О. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила прийняти рішення, враховуючи інтереси дитини.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 19.03.2013 року, батьками дитини є ОСОБА_7 та ОСОБА_1. (а. с. 8)
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_4, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 14.01.2014 року, батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а. с. 4)
Заочним рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2014 року по цивільній справі № 2/243/1663/2014 (№ 243/3810/14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, шлюб, зареєстрований 15.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а. с. 9)
Згідно з довідкою № 320 від 16.02.2016 року, виданою КП «ЖЕК № 7», ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_10, сестрою ОСОБА_11 та малолітнім сином ОСОБА_3 по АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 за даною адресою не мешкає. (а. с. 10)
03.08.2015 року ОСОБА_2 підписав заяву, якою надав згоду на багаторазове перетинання лінії розмежування зони АТО на території Донецької та Луганської областей з правом в'їзду/виїзду на непідконтрольну Україні територію та багаторазовий виїзд за межі території України в період з 06.08.2015 року до 06.08.2016 року з метою відпочинку та відвідування родичів свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі його матері ОСОБА_1, яка відповідає за життя та здоров'я сина та якій ОСОБА_2 надав повноваження вирішувати всі питання, що стосуються дитини, які можуть виникнути під час поїздки. Заява засвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Воскаян А.А., зареєстровано в реєстрі за № 2137. (а. с. 11)
07.09.2015 року, 07.10.2015 року, 07.11.2015 року, 07.12.2015 року, 11.01.2016 року, 23.02.2016 року сусідами ОСОБА_1 були складені акти, згідно з якими вони є свідками того, що батько малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та розвитку сина, тривалий час не з'являється, не цікавиться успіхами та здоров'ям сина. (а. с. 12-17)
07.10.2015 року сусідами ОСОБА_1 був складений акт, згідно з яким вони є свідками того, що батько малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та розвитку сина, у період з 07.09.2015 року по 07.10.2015 року батько жодного разу не з'явився, не поцікавився успіхами та здоров'ям сина. (а. с. 13)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 01.04.2016 року № 29/01-355, малолітній ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка займається вихованням та утриманням сина, захищає його права та інтереси. Батько дитини ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться успіхами сина, не турбується про його стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, у вихованні дитини участі не приймає, не підтримує зв'язку з сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання. ОСОБА_2 свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу. Вихованням, розвитком, навчанням та організацією дозвілля дитини займається його матір - ОСОБА_1 Зазначені фактори можна розцінювати як свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 31.03.2016 року, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 (а. с. 41)
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов'язані поважати дитину.
Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина ОСОБА_3, його виховання, матеріальне забезпечення, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суд розцінює як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками.
На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги по позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Словянська Донецької області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Слов'янську Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_2, судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв