Провадження №4-с/760/163/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - начальника Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцької Н.В. та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцької Н.В., що полягає у не знятті арешту з майна належного ОСОБА_1 при виконанні виконавчого листа дубліката №2-1005-1/09, виданого 06.11.2015 р. про стягнення аліментів; зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 грудня 2015 року, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмилою Іванівною при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа № 2-1005-1/09 виданого 06.11.2015 р. та виключити записи про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта та зобов'язати начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцьку Н.В. зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2015р., виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06.11.2015 р.

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Березнівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №50570161, відкрите 21 березня 2016 р. на підставі дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09 від 06.11.2015 р., що виданий Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з нього на корить ОСОБА_4 аліментів на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.09.2009 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_4 тривалий час не пред'являла виконавчий лист до виконання, то він самостійно їй надсилав кошти в рахунок сплати аліментів на карткові рахунки стягувачки або шляхом переказів, а також за місцем його роботи проводились відрахування аліментів за його заявою по червень 2016 р.

В липні 2016 р. він дізнався, що із заробітної плати за місцем роботи проводяться відрахування, у зв'язку з наявним виконавчим провадженням, відкритим на підставі дубліката виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва, виданого 06.11.2015 р. за №2-1005-1/09 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей.

Скаржник, 07.07.2016 р. звернувся до Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області для отримання довідки - розрахунку, щодо сплати аліментів.

ОСОБА_1 дізнався, що на виконанні у ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (ВП №49515895) за дублікатом виконавчого листа, і в межах виконавчого провадження державним виконавцем видано довідку-розрахунок заборгованості за період з 11.12.2008 р. по 31.12.2015 р. та було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2015 р.

Як зазначає скаржник, оскільки така довідка-розрахунок заборгованості за період з 11.12.2008р. по 31.12.2015 р. видана не з врахуванням зарплати боржника, а з розрахунку середньої заробітної плати по м. Києву, тому є не остаточною та підлягає коригуванню, що зазначено в самій довідці. Тому державним виконавцем Березнівського районного відділу ДВС проведено перерахунок по аліментам за період з 01.02.2010 р. по 01.06.2016 р. та видано нову довідку №2569/2570 Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області від 07.07.2016 р. про відсутність боргу станом на 01.06.2016 р.

Скаржником ОСОБА_1 07.07.2016 р. подано до Березнівського районного відділу ДВС заяву про зняття арешту, на що листом № 2570 начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області Трембіцькою Н.В. від 08.07.2016 р. було відмовлено в знятті арешту.

Таким чином, скаржник вважає, що він позбавлений можливості вільно розпоряджатись та користуватися своєю власністю, а тому звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України.

Виходячи з викладених вище обставин, скаржник ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Особи, які беруть участь у справаі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Скаржник ОСОБА_1 просив розглядати скаргу у його відсутність. Від заінтересованої особи - в.о. начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_7 надійшла заява, в якій просив розглядати скаргу без їх участі та зазначив, що у відповідності до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», єдиною підставою для зняття арешту з майна ОСОБА_1 є рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні в Березнівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження №50570161, відкрите на підставі виконавчого листа-дубліката№2-1005-1/09, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 06.11.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_4 на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 11.12.2008 р. і до досягнення ними повноліття НОМЕР_1 р.

Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмилою Іванівною 16.12.2015 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

09.02.2016 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Людмилою Іванівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49515895.

Встановлено, що 07.07.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою про зняття арешту з всього його майна.

Разом з тим, листом №2570 від 08.07.2016 р. начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцькою Н.В. повідомлено ОСОБА_1 про те, що заяву від 07.07.2016 р. щодо зняття арешту з його майна розглянуто та Березнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області повідомляє, що дублікат виконавчого листа №2-1005-1/09 від 06.11.2015 р. про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 надійшов на виконання 24.03.2016 р.

Зняти накладений арешт з майна відділ не має змоги, оскільки відповідно до ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» арешт накладений на майно боржника, знімається у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

У всіх інших випадках арешт з майна може бути знято тільки відповідно до рішення суду.

Згідно довідки-розрахунку за період з 01.02.2010 р. по 01.06.2016 р. вбачається, що заборгованість по аліментам у ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до листа №2598 начальника Березнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцької Н.В. від 13.07.2016 р. встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів за ОСОБА_1 станом на 01.07.2016р. відсутня.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Норма статті 41 Конституції України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час накладення арешту на майно, далі - Закон) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону.

Згідно із ст. 60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За частиною 1 статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, тому скарга підлягає частковому задоволенню та необхідно зобов'язати начальника Березнівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцьку Н.В. зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2015 р., виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06.11.2015 р.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ч. 1 п. 6 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - начальника Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Трембіцької Н.В. та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати начальника Березнівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2015 р., виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Кукурічко Л.І. при примусовому виконанні дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06.11.2015 р.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Кушнір