Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/8116/15 головуючий у 1 інстанції Колесник С.Г.
провадження № 22-ц /778/1129/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, 3-ті особи: відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та відділ по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, зазначивши, що 19 серпня 2013 року рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя був розірваний шлюб між їхнім сином ОСОБА_7 та ОСОБА_3. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 - онук позивачів. З часу розірвання шлюбу відповідач, яка мешкає разом зі своїми батьками, перешкоджає їй та її чоловікові ОСОБА_6 бачитись та спілкуватись з їх онуком ОСОБА_8. Забороняє їм бачитись у дитячому садочку, який відвідує онук, відмовляє у спільному відпочинку з онуком, знаходитись за їх місцем проживання, де також мешкає їх син ОСОБА_7, батько їх онука.

У зв'язку з зазначеним та оскільки вони не мають змоги вирішити це питання добровільно звернулись до суду та просили зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в спілкуванні з їхнім онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., зобов'язати відповідачку не перешкоджати їх участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити порядок та спосіб участі у спілкуванні з дитиною, без присутності відповідачки, зокрема: встановити побачення з онуком два рази на тиждень вівторок та четвер з 16.00 до 19.00 год. за місцем проживання онука або за місцем його проживання чи перебування (дитячий садочок /школа) та в ці дні забирати його особисто з дитячого садочку/школи, обов'язково особисте спілкування з онуком один день на тиждень за місцем їх проживання, спільний відпочинок у першій половині літніх канікул, не обмежувати спілкування з онуком засобами зв'язку, особисте обов'язкове спілкування з онуком в день його народження.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5, ОСОБА_6 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено наступний порядок участі діда та баби у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1:

щовівторка та щочетверга з 16-00 години до 19-00 години з можливістю самостійно забирати дитину із виховного чи навчального закладу за місцем помешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або на прилеглій території будинку з можливістю вільного пересування в межах м.Запоріжжя без присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я;

щосуботи або щонеділі з 10-00 години до 18-00 години з можливістю самостійно забирати дитину зі місця помешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 та проводити спілкування з дитиною без участі матері за місцем помешкання діда та бабки за адресою АДРЕСА_2, з можливістю вільного пересування в межах м.Запоріжжя без присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я.

Спільний літній відпочинок дитини з дідом та бабкою та зустрічі з дитиною в день її народження дід та баба мають узгоджувати з матір'ю.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині, а саме:

Визначити наступний порядок участі діда та баби у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1:

щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год. за місцем мешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або за місцем її перебування у присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я;

щосуботи або щонеділі з 10-00 години до 18-00 години за місцем мешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або за місцем її перебування та проводити спілкування з дитиною за місцем проживання матері та дитини або на прилеглій території будинку в присутності матері, з можливістю вільного пересування в межах м.Запоріжжя у присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Перевіривши матеріали справи в межах позову та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 307, п.1.ч.1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Визначаючи порядок участі баби та діда у вихованні та спілкування з малолітнім онуком без участі матері дитини з посиланням на висновок органу опіки та піклування, судом не було враховано інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що від шлюбу між сином позивачів ОСОБА_7 і ОСОБА_3, у останніх ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_8 / а.с. 4-6 /. Після розірвання у 2013 році шлюбу батьками онука, відповідач перешкоджає бабці та діду бачитись та спілкуватись з онуком, відмовляє у спільному відпочинку з ним, знаходитись за їх місцем проживання, де також мешкає їх син, ОСОБА_7, батько їх онука.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід мають право опікуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. За наявності перешкод, вони мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно з ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до вимог ст. 159 СК України, за якими суд визначає способи участі у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, а також інших обставин, що мають значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно до вимог ст., ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Нормами ст. 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Тому батьки мають первинне і невід"ємне право виховувати дітей, яким вони дали життя. З огляду на це, порядок участі у вихованні і спілкуванні баба, діда має узгоджуватись з порядком участі у вихованні та спілкуванні, який дитині дають батьки.

Висновкоморгану опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 05/01-25/1035 від 17.12.2015 року, з яким погодився суд, рекомендовано в оспорювальній частини визначити такий порядок участі діда та баби у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_8 : - щосуботи з 10-00 години до 18-00 години, щовівторка та щочетверга з 16-00 год. до 19-00 год. з можливістю самостійно забирати дитину з виховного чи навчального закладу за місцем проживання діда та баби за адресою: АДРЕСА_2, з можливістю вільного пересування в межах м.Запоріжжя або на прилеглій території будинку без присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я /а.с.63-65 /.

Посилаючись на цей висновок органу опіки та піклування, позивачі, які проживають спільно з їх сином, ОСОБА_11, просили встановити порядок їх участі у вихованні та спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_8 у той же період часу, який було встановлено судовим рішенням від 05.08.2015 року для ОСОБА_11, але в інший спосіб, а саме: без присутності матері.

Однак рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2015 року, яке набрало законної сили, визначено порядок спілкування ОСОБА_7.(батька дитини) з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в такий спосіб: щосуботи або щонеділі з 10-00 години до 18-00 години, щовівторка та щочетверга з 16-00 години до 19-00 години за місцем мешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або на прилеглій території будинку в присутності матері, з можливістю вільного пересування в межах м.Запоріжжя у присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я / а.с.18-22 /.

Згідно ст. 14 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов"язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, установ, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Отже судом при розгляді цієї справи та органом опіки та піклування при постановленні висновку щодо спору у цій справі не було враховано, що судовим рішенням від 05.08.2015 року вже було встановлено порядок участі у вихованні та спілкування з малолітньою дитиною у той же період часу у присутності матері дитини.

На підставі вимог ч. 6 ст. 19 СК України, колегія суддів не погоджується з рекомендованим висновком органу опіки та піклування про можливість спілкування баби, діда з онуком без пристуності матері дитини, бо він не є достатньо обгрунтованим і суперечить інтересам дитини.

У вказаному висновку органу опіки та піклування одночасно зазначено: про можливість баби, діда спілкування з онуком без присутності матері дитини та, що батьки мають переважне право перед іншими особами на їх особисте виховання дитини.

Також висновок органу опіки та піклування про можливість спілкування баби, діда з онуком без присутності матері суперчить інтересам дитини, бо судовим рішення від 05.08.2015 року, виходячи з віку дитини, тобто з її інтересів, встановлено потребу присутності матері дитини, ОСОБА_3, при спілкуванні з її малолітнім сином ОСОБА_3- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За вимогами норм ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2015 року, виходячи з віку дитини, встановлено потребу присутності матері дитини, ОСОБА_3, при спілкуванні з її малолітнім сином ОСОБА_3- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, то додатковому доказуванню ця обставина не підлягає.

Неможливо погодиться з рішенням суду з посиланням на висновок органу опіки та піклування в частині можливості спілкування баби, діда з онуком без участі матері за місцем помешкання діда та бабки за адресою АДРЕСА_2, бо житлом за вказаною адресою бабка та дід користуються на підставі договору оренди жилого приміщення, який внаслідок строкового його характеру не забезпечить виконання належних умов виховання та спілкування дитини з позивачами за адресою тимчасового їх проживання.

Таким чином, вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення порядку їх участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в інший порядок ніж тий, який в той же період часу встановлено судовим рішенням для їх сина, ОСОБА_7, буде суперечити інтересам дитини, бо призведене до встановлення одночасно різних порядків спілкування з дитиною, що унеможливить виконання таких судових рішень.

За таких обставин справи апеляційна скарга ОСОБА_3. в частині зміни рішення суду підлягає задоволенню частково, рішення суду у цій справі підлягає зміні в частині визначення порядку участі ОСОБА_5, ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, а саме: щосуботи або щонеділі: з 10-00 год. до 18-00 год., щовівторка та щочетверга: з 16-00 год. до 19-00 год. - за місцем мешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або за місцем її перебування у присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та здоров"я.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 в частині зміни рішення суду і встановлення можливості вільного пересування в баби та діда з онуком в межах м. Запоріжжя у присутності матері задоволенню не підлягає, оскільки позовних вимог щодо такого порядку спілкування останніх з онуком позивачами в справі заявлено не було.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено і тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у цій справі в частині визначення порядку участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити, вказавши наступне:

щосуботи або щонеділі: з 10-00 години до 18-00 години, щовівторка та щочетверга: з 16-00 години до 19-00 години - за місцем мешкання дитини за адресою: АДРЕСА_1 або за місцем її перебування у присутності матері, враховуючи бажання дитини, режим її дня та стан здоров'я.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: