Номер провадження: 22-ц/785/4682/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Ліснік Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року, в цивільній справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, зацікавлені особи: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради; Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси; Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, про визнання особи безвісно відсутнім, -

встановила;

09.04.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою в інтересахнеповнолітньої ОСОБА_3, в якій просить визнати безвісно відсутнім її колишнього чоловіка ОСОБА_4, який у вересні місяці 2012 року пішов з дому на вул. Курській, 33 в м. Одесі, і до теперішнього часу не повернувся до дому. Встановлення цього факту їй необхідно для того, щоб оформити Державну допомогу (пенсію) дитині ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є донькою ОСОБА_4 та інвалідом з дитинства, батько якої є безвісно відсутнім.

Заінтересовані сторони у справі та їх представники в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Справа розглянута за їх відсутності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відмовлено у звязку із тим, що відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким її заяву задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про визнання безвісно відсутнім її колишнього чоловіка ОСОБА_4, який у вересні місяці 2012 року пішов з дому на вул. Курській, 33 в м. Одесі, і до теперішнього часу не повернувся, суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б надавали можливість суду зробити висновок про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Так, для визнання особи безвісно відсутньою необхідно насамперед:

- відсутність особи в місці її постійного проживання;

- неотримання на протязі року інформації про місце її перебування.

Однак, наявність цих обставин є недостатньою для визнання особи безвісно відсутньою. Необхідно також, аби місце перебування особи неможливо було установити за допомогою застосування заходів для встановлення місце знаходження цієї особи зацікавленими особами та державними органами. Неможливо також визнавати особу безвісно відсутньою у разі, коли вона жива, але її точне місцезнаходження невідоме.

Статтею 247 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходилися у шлюбі, зареєстрованому у встановленому законом порядку. За час шлюбу у них 14.09.2000 року народилася донька ОСОБА_3, яка є інвалідом з дитинства. 13 жовтня 2005 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 розірвали шлюб у встановленому законом порядку.

Згідно довідки адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 05.05.2015 року, ОСОБА_4 зареєстрований в буд. №33 на вул. Курській у м. Одесі, за місцем реєстрації його колишньої дружини - ОСОБА_2.

У ОСОБА_4 є мати і брат, які проживають в Білгород-Дністровському районі Одеській області. Однак вони не зверталися до компетентних державних органів про встановлення місцезнаходження ОСОБА_4, та не надали заявниці інформації про місцезнаходження її колишнього чоловіка.

15.01.2015 року ОСОБА_2 зверталася із заявою до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про встановлення місцезнаходження свого колишнього чоловіка, ОСОБА_4, однак до теперішнього часу органом внутрішніх справ місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено.

З матеріалів справи видно, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 складалися неприязні стосунки. Сторони розірвали шлюб ще в 2005 році, факт проживання однією родиною після розірвання шлюбу не підтверджений рішенням суду. Власником будинку №33 по вул. Курській в м.Одесі є ОСОБА_2.

Отже, колишній чоловік залишився тільки зареєстрованим в цьому приміщенні, не входив до складу родини заявниці з 2005 року. Тому ОСОБА_4 на власний розсуд міг вибрати собі місце проживання, та без будь-яких обмежень пересуватися територією країни, без повідомлення про це своєї колишньої дружини ОСОБА_2.

Приписи статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачають, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Отже, відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви суд першої інстанції правомірно виходив із того, що відсутні правові підстави визнавати її колишнього чоловіка ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції вони не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви апелянта у повному обсязі.

Апелянт не зазначила жодних обставин, які дають суду підстави вважати її колишнього чоловіка безвісно відсутнім. Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 покинув місце свого проживання, оскільки перестав бути чоловіком заявниці та членом її сімї.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення заяви апелянта.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6