Справа № 456/1751/15-ц
Провадження № 2-п/456/3/2016
УХВАЛА

іменем України

"25" лютого 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в :

заявники ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 456/1751/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобовязання не чинити перешкод у користуванні ним, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що 25 серпня 2015 року в наведеній справі суд у відсутність відповідача ОСОБА_2 постановив заочне рішення, яким позовну заяву ОСОБА_4 задовольнив. Копію заочного рішення відповідач ОСОБА_2 отримала тільки 08 вересня 2015 року. ОСОБА_2 не прибула в судове засідання оскільки суд не повідомив відповідача належним чином про день та час проведення судового засідання у справі. В матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення з особистим розписом відповідача ОСОБА_2про вручення їй судової повістки на судове засідання у справі, призначене судом на 25 серпня 2015 року. Довідка № 1025 видана КП «Мрія» від 06 квітня 2015 року, яку пред'явив суду позивач ОСОБА_4, є неналежним доказом непроживання за адресою квартири та некористування цією квартирою дочки відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та її малолітньої дочки, онуки відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. А пояснення самого позивача ОСОБА_4 з цього приводу є неправдивими. Оскільки, як визнає сам позивач ОСОБА_4, він не проживає у спірній квартирі і просить суд його вселити, то відповідно він не може знати скільки осіб у квартирі проживають. В заочному рішенні суд не встановив обставину малолітства ОСОБА_5 Відповідно суд не застосував норми чинного законодавства України, які захищають житлові права дітей в Україні та поширюється на правовідносини, що виникли у справі. Заочним рішенням в угоду позивачу ОСОБА_4, суд фактично позбавив житла дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6І, ОСОБА_3 підтримали заяву, покликаючись на викладені в ній обставини, додатково пояснили, що вважають, оскільки в рішенні суду не вказано де повинна проживати ОСОБА_7 з малолітньою дитиною, цим самим порушено їхні права, і це має істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_2М та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не зявились. ОСОБА_4 подав до суду заперечення, згідно з яким вважає, що заявниками не наведено обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки суд рішенням захистив законні права ОСОБА_4, як співвласника спірного житла, виділив йому в користування найменшу кімнату та жодним чином не порушив житлових прав заявників, оскільки це не було предметом судового розгляду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ІДПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідальність за отримання судових викликів покладена саме на відповідача по справі, обов'язок суду полягає лише у надісланні таких викликів за адресою реєстрації відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2015 року на адресу м.Стрий, вул. С.Стрільців 10/35, був скерований рекомендований лист з повідомленням про день та час розгляду справи, , який згідно повідомлення Укрпошти 10.07.2015 року, повернувся в суд за закінченням терміну зберігання, а отже відповідачка ОСОБА_2 рахується такою, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи 12.08.2015 року Стрийським міськрайонним судом.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 232 ЦПК України, норми якої носять імперативний характер, заочне рішення може бути скасоване судом за наявності двох обставин у їх сукупності: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення по справі від 25.08.2015 року на підставі наявних у справі доказів, що були подані позивачем та отримані в ході судового розгляду. Оскільки визначення місця проживання інших зареєстрованих в спірному житлі осіб не було предметом позовних вимог, то суд прийняв рішення в межах заявлених вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України. В свою чергу заявники в судовому засіданні не подали суду жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи на момент розгляду справи, а отже в суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобоязання не чинити перешкод у користуванні ним, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1