Справа № 134/1896/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до Крижопільської селищної ради, треті особи: Служба у справах дітей Крижопільської РДА, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання рішення виконкому протиправним і його скасування та визнання недійсним ордеру на жиле приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2016 року із Крижопільського районного суду Вінницької області в порядку ст. 116 ЦПК України до Томашпільського районного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 до Крижопільської селищної ради, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Крижопільської РДА, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, про визнання рішення виконкому протиправним і його скасування та визнання недійсним ордеру на жиле приміщення.

Позивач ОСОБА_2, посилається на те, що 30 грудня 1991 року згідно ордеру № 336, виданого виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була надана квартира АДРЕСА_1.

З 3 червня 1999 року по 2014 рік позивач перебувала в шлюбі із ОСОБА_5, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_6 року нардився син - ОСОБА_3

13 вересня 2001 року ОСОБА_5 знявся з реєстрації у вищевказаній квартирі та переїхав на постійне місце проживання в м. Київ.

В 2003 році позивач вирішила приватизувати квартиру, в якій проживала разом із сином, про що повідомила ОСОБА_5, проте останній вказав, що не має наміру приймати участь в приватизації, оскільки хоче отримати житло по місцю своєї роботи в м. Київ. Після чого, вона зібрала всі необхідні документи для приватизації та подала їх до виконавчого комітету Крижопільської селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Крижопільської селищної ради № 132 від 29 травня 2003 року дана квартира в рівних долях була приватизована позивачем та її неповнолітнім сином.

11 липня 2003 року позивачу було видане свідоцтво про право власності на житло, а 14 липня 2003 року право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем та сином в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В липні 2008 року відповідач ОСОБА_5 повернувся з м. Києва та став проживати разом з позивачем та сином, а 31 липня 2008 року була проведена реєстрація його місця проживання у даній квартирі.

Однак подружнє життя не склалося і рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу, в жовтні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Крижопільського районного суду із позовом про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради про приватизацію квартири та скасування свідоцтва про право власності на квартиру.

Рішенням Крижопільського районного суду від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради про приватизацію квартири та скасування свідоцтва про право власності на квартиру відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу позивача, скасовано рішення Крижопільського районного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким вирішено позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити. Визнати незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради № 132 від 29 травня 2033 року в частині про безоплатну передачу ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 11 липня 2003 року, видане виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради, яке посвідчує, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та члену її сім'ї ОСОБА_3 в рівних частинах. В позові ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради про приватизацію квартири та скасування свідоцтва про право власності на квартиру відмовлено.

На вищевказані судові рішення позивачем була подана касаційна скарга, однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року дану касаційну скаргу було залишено без задоволення.

13 листопада 2015 року ОСОБА_2 в Крижопільській селищній раді отримала копію рішення виконавчого комітету селищної ради від 26 жовтня 2015 року № 85 «Про повторну видачу ордера на жиле приміщення».

Даним рішенням задоволено заяву ОСОБА_10, якій діяв в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності та було вирішено повторно видати ОСОБА_4 та членам її сім'ї, синам ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ордер на жиле приміщення квартиру АДРЕСА_2, що перебуває у комінальній власності Крижопільської селищної ради, в зв'язку з тим, що вона є єдиним квартиронаймачем згідно ордера № 336 від 30 грудня 1991 року.

Позивач вважає дане рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради протиправним, тому звернулася до суду, який просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області № 858 від 26 жовтня 2015 року «Про повторну видачу ордера на жиле приміщення» та визнати недійсним ордер № 858 від 26 жовтня 2015 року, який виданий ОСОБА_4 та членам її сім'ї синам: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_3, що пербуває в комунальній власності Крижопільської селищної ради.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11 - ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначеній в ній. Зазначив, що виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради при прийнятті рішення про повторну видачу ордеру було порушено вимоги ст. 15 та 58 ЖК УРСР та ст. 19 Конституції України.

Представник відповідача - Крижопільської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги не визнають.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Ломачинський В.П. в судовому засіданні вважає, що позов задоволеню не підлягає, оскільки виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради було повторно видано ордер на жиле приміщення ідентичний попередньому ордеру, тобто його дублікат, а тому рішення про його видачу є законним. Вподальшому в судові засідання ОСОБА_5 та його представник не з»являлися.

Представник служби у справах дітей Крижопільської РДА в судове засідання не з'явився, однак начальник служби надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника служби у справах дітей.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено завчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 перебуває в комунальній власності Крижопільської селищної ради.

Згідно довідки № 2797 від 14 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області будинок АДРЕСА_9 (а.с. 131).

Згідно довідки № 2797 від 02 червня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області у квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 130).

Рішенням виконавчого комітету Крижопільської селищної ради Крижопільсько району Вінницької області № 85 від 26 жовтня 2015 року «Про повторну видачу ордера на жиле приміщення, квартиру АДРЕСА_6», вирішено повторно видати ОСОБА_4 та членам її сім'ї, синам ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ордер на жиле приміщення квартиру АДРЕСА_6, що перебуває в комунальній власності Крижопільської селищної ради в зв'язку з тим, що вона являється єдиним квартиронаймачем згідно ордера № 336 від 30 грудня 1991 року (а.с.10).

На підставі даного рішення Крижопільською селищною радою Крижопільського району Вінницької області 26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 з сімє'ю - ОСОБА_5 та ОСОБА_13 було повторно видано ордер № 838 на жиле приміщення, яке складається з 3 кімнат у квартирі АДРЕСА_7 (а.с. 11).

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 вже видавався ордеру № 336 від 30 грудня 1991 року на житлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 Також в ордері зазначені члени сім»ї: ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.145).

Так, згідно ст. 15 ЖК УРСР виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством, видають ордери на жилі приміщення.

Згідно ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Відповідно до п. 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Ордер дійсний протягом 30 днів. При цьому подовження строку дії ордеру не передбачено.

Отже нормами ЖК УРСР не передбачена можливість видачі ордеру повторно.Крім того, ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Також, як встановлено в рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2015 року, ОСОБА_4 на ім»я якої видано спірний ордер в квартирі АДРЕСА_7 не проживала. Також з даного рішення вбачається, що ОСОБА_5 втратив право на приватизацію вказаної квартири, оскільки він у ній не проживав.

Тобто з вказаного рішення випливає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втратили право на користування жилим приміщенням, відомостей про те, що за даними особами збереглося таке приміщення немає.

Натомість рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року, було вирішенозобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, в користуванні квартирою АДРЕСА_1, забезпечити вільний доступ до цієї квартири та передати ключі від вхідних її дверей.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що при видачі вищезазначеного ордеру було порушено право позивача і її сина та те, що нормами закону не передбачена можливість видачі ордеру повторно, а також те, що ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення, суд приходить до виснову про задоволення позову.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, судам слід мати на увазі, що виданий на жиле приміщення ордер у випадках, зазначених у ст. 59 ЖК України, підлягає визнанню недійсним з наслідками, передбаченими ст.117 цього Кодексу. У випадку, коли позов пред'явлено особами, права яких порушено видачею ордера і на яких не може бути покладено обов'язок по наданню відповідачам жилого приміщення, до участі у справі має бути притягнутий виконком або інший відповідний орган, що здійснює управління житловим фондом. Якщо, незважаючи на попередження,притягнутий до участі у справі орган не вирішив питання про надання відповідачам приміщення, суд вирішує позов по суті і при його задоволенні покладає на цей орган обов'язок надати відповідачам те жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше, яке за змістом ч.2 ст.117 ЖК має відповідати за розміром і благоустроєм наданому за ордером. Якщо за ордером, виданим з порушеннями, зазначеними у ст.59 ЖК, особи, які одержали його, не вселялися, суд вирішує питання лише про визнання ордера недійсним.

Відомості що до вселення осіб які одержали ордер суду не надаті, тому слід вирішувати питання лише про визнання ордера недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 58, 59 ЖК УРСР, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 74, 88, 158, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради Крижопільського району Вінницької області № 858 від 26 жовтня 2015 року «Про повторну видачу ордера на жиле приміщення».

Визнати недійсним ордер № 858 від 26 жовтня 2015 року, який виданий ОСОБА_4 та членам її сім'ї синам: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_8, що пербуває в комунальній власності Крижопільської селищної ради

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2016 року