Справа № 170/616/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сушик Н.В.
Провадження № 22-ц/773/341/16 Категорія: 49 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Шевчук Л.Я.,

суддів Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю :

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 29 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 29 грудня 2015 року в даній справі позовні вимоги ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задоволено.

Постановлено шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_3, зареєстрований 8 січня 1974 року Шацьким районним відділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 23, розірвати.

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, неповного зясування обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що подальше збереження шлюбу між подружжям буде суперечити інтересам сторін, а тому суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні відповідач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, представник позивача апеляційну скаргу заперечила, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Із матеріалів справи убачається, що сторони по справі уклали шлюб 16 жовтня 1993 року, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 23 (а.с.4). Позивач та відповідач мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми (а.с.5-6).

14 вересня 2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і покликався на те, що їх з відповідачем сімя фактично розпалася, протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам.

Згідно з вимогами статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Також в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Шацького районного суду від 20 жовтня 2015 року сторонам у справі про розірвання шлюбу надано строк для примирення і провадження в справі у звязку з цим було зупинено(а.с.19).

Після закінчення строку, наданого судом сторонам для примирення, позивач подав суду заяву, в якій просив суд розглянути його позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, оскільки між ними примирення не відбулося.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом не вирішено питання з ким із сторін будуть проживати їх діти, не впливають на правильність рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

В своїй позовній заяві позивач не просив визначити з ким із батьків мають проживати неповнолітні діти.

Відповідно до статей 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки і піклування визначає способи у часті у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення таких перешкод.

Також не можуть бути взяті до уваги колегії суддів посилання апеляційної скарги на те, що суд безпідставно розглянув справу у відсутності відповідача, так як відповідач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання 14 грудня 2015 року та 29 грудня 2015 року. Проте відповідач ні 14 грудня, ні 29 грудня 2015 року в судове засідання не зявилися без поважних причин, а тому суд першої інстанції розглянув справу у її відсутності.

Інші доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням відповідача встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 29 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: