РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Голубенка В. Л.

при секретарі Забрудській В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2015 року, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає, що 18.07.2007 року, відповідач ОСОБА_1 уклав з Банком кредитний договір № 53/SFG7-07-07, за яким йому було надано кредит в сумі 5000 грн., які були перераховані на його позичковий (картковий) рахунок, зі строком повернення до 18.07.2010 року. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору ОСОБА_1 зобов»язався в період з 01 по 10 число кожного місяця здійснювати погашення кредиту згідно графіку 139 грн., щомісячно, та сплачувати комісійну винагороду в сумі 87,50 грн., щомісяця. В разі прострочення повернення кредитних ресурсів, зобов»язався сплатити банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. 18.07.2007 року, Банк уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки № 53/SFG7-Р, за яким вона зобов»язалася перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань відповідачем ОСОБА_1 по кредитному договору. З умовами даного кредитного договору вона була ознайомлена та з ними погодилася. Враховуючи систематичне порушення взятих на себе зобов»язань з боку позичальника, 30.03.2010 року, Автозаводський районний суд м. Кременчук, за заявою Банка, виніс судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за даним кредитним договором заборгованості в сумі 4046,35 грн., станом на 29.03.2010 року. Станом на 04.06.2015 року, з врахуванням стягнення та часткового погашення суми боргу за судовим наказом від 30.03.2010 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору від 18.07.2007 року становить 6482,95 грн., з яких: 2072,32 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 4410,63 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії. Крім того, відповідно до п.6.1 кредитного договору нараховано пеню в сумі 24159,81 грн., вимоги про яку, Банк не заявляє. Просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за даним кредитом у сумі 6482,95 грн. та понесені Банком судові витрати.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, однак раніше подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.31, 56, 63).

Відповідач ОСОБА_1, згідно копії актового запису про смерть № 13 від 05.09.2014 року, складеного виконавчим комітетом Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області, 05 вересня 2014 року, помер (а.с.43, 48).

Відповідач ОСОБА_2, будучи в розумінні ч.5 ст.74 ЦПК України, належним чином повідомленою за зареєстрованим місцем проживання про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила (а.с.10-11, 27-28, 36, 50-52, 60-61, 70-71, 81-83).

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно укладеного кредитного договору № 53/SFG7-07-07 від 18.07.2007 року, відповідач ОСОБА_1 отримав у банку «Банк «Фінанси та Кредит», кредит в сумі 5000 грн. на позичковий (картковий) рахунок, зі строком його повернення до 18.07.2010 року. Зобов»язався в період з 01 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення кредиту згідно графіку 139 грн., щомісячно та сплачувати комісійну винагороду в сумі 87,50 грн., щомісяця. В разі прострочення повернення кредитних ресурсів, зобов»язався сплатити банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення (а.с.12-14).

Виконання зобов»язання за даним кредитним договором було забезпечене договором поруки № 53/SFG7-Р від 18.07.2007 року, укладеного Банком з відповідачем ОСОБА_2 (а.с.15).

Внаслідок систематичного порушення взятих на себе зобов»язань з боку позичальника, Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області, за заявою Банка, видав судовий наказ № 2н-678/10 від 30.03.2010 року, про стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банка заборгованість за даним кредитним договором у сумі 4046,35 грн. (а.с.16).

Вказана заборгованість в сумі 4046,35 грн., визначена станом на 29.03.2010 року (а.с.4-6).

Станом на 04.06.2015 року, з врахуванням стягнення та часткового погашення суми боргу за судовим наказом від 30.03.2010 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 53/SFG7-07-07 від 18.07.2007 року, становить 6482,95 грн., з яких: 2072,32 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 4410,63 грн. прострочена заборгованість по щомісячній комісії, а також нарахована пеня в сумі 24159,81 грн., вимоги про яку, Банк не заявляє (а.с.1-2, 4-7, 17-18).

Згідно копії актового запису про смерть № 13 від 05.09.2014 року, складеного виконавчим комітетом Соловичівської сільської ради Турійського району Волинської області та довідки цієї ж сільської ради від 20.10.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 05 вересня 2014 року (а.с.43, 48).

Згідно зі статтями 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки).

При цьому слід мати на увазі, що коли в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобовязання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК).

Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником.

Потрібно також враховувати, що за ст. 607 ЦК України, зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

У звязку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Це означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Тобто порука припиняється в тій частині, в якій припиняється забезпечене нею кредитне зобовязання, і поручитель солідарно зі спадкодавцями відповідає перед кредитором в межах вартості спадкового майна.

Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обовязку є неправомірним.

Згідно повідомлення Турійської державної нотаріальної контори Волинської області від 13.01.2016 року, інформація про заповіти, спадкові договори, а також спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого 05.09.2014 року ОСОБА_1, відповідно до Спадкового реєстру, - відсутня (а.с.75-76).

Оскільки в договорі поруки № 53/SFG7-Р від 18.07.2007 року, умова про згоду поручителя ОСОБА_2 відповідати за нового боржника відсутня, і такої згоди від неї не надійшло, нового боржника не встановлено, оскільки спадкоємців після померлого 05.09.2014 року відповідача ОСОБА_1 та прийняття ними спадщини не встановлено, даних про наявне спадкове майно та його вартість не має, то підстав для покладання на відповідача ОСОБА_2 обов»язку відповідати за боржника ОСОБА_1, є безпідставним, а тому в позові слід відмовити, в тому числі і щодо ОСОБА_1, враховуючи, що дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, але правонаступники після його смерті не встановлені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 523, 553-554, 559, 1054-1055, 1282 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В даному позові «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

На рішення суду, протягом десяти днів, може бути подана апеляційна скарга.

Суддя: