Справа № 182/8182/15-ц
Провадження № 2/0182/1019/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

секретаря - Пометій Є.Т.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, суд

встановив:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом про розірвання спадкового договору.

Свої вимоги мотивують тим, що між ними та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, посвідчений 29 вересня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 1296.

Згідно умов договору ОСОБА_2зобовязалася забезпечити відчужувачів постійним проживанням за адресою відчужуваного майна до дня смерті кожного з них; в разі смерті відчужувачів поховати на цвинтарі м. Нікополя кожного з них.

Після смерті останнього з відчужувачів ОСОБА_2 набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачам у рівних частках кожному.

На теперішній час у позивачів істотно змінилися обставини, якими вони керувалися при укладенні спадкового договору 29 вересня 2009 року. Так, погіршився їх стан здоровя, ОСОБА_5 перенесла інсульт, а ОСОБА_4 не може самостійно пересуватися, їм необхідно медикаментозне лікування, нагляд лікарів та вони потребують стороннього догляду. Вони отримують невелику пенсію, якої недостатньо для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати комунальних послуг та проведення медичного обстеження. Через те, що ОСОБА_4 не може самостійно пересуватися вони змушені користуватися послугами таксі та нести додаткові витрати. Відповідач зараз проживає у м. Києві та ніякої допомоги їм не надає.

Враховуючи те, що стан здоровя позивачів погіршився, вони не можуть самостійно себе обслуговувати та потребують стороннього догляду та постійного лікування, що є істотною зміною обставин, якими позивачі, як сторона договору, керували при укладенні спадкового договору; ці обставини змінилися настільки, що, якби позивачі могли це передбачити, вони укладали б спадковий договір на інших умовах; та приймаючи до уваги те, що відповідач не бажає добровільно привести спадковий договір у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі статті 652 ЦК України просили суд розірвати спадковий договір, укладений 29 вересня 2009 року між ними та ОСОБА_2, та зобовязати нотаріуса зняти заборону відчуження належної їм квартири.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги подружжя ОСОБА_5 та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визнали та суду показали, що відповідач належним чином виконує умови спадкового договору від 29 вересня 2009 року, а саме, позивачі постійно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, а у разі їх смерті вона належним чином виконає умови договору щодо їх поховання. Крім того, ОСОБА_2 протягом 17 років постійно надає їм будь-яку допомогу. В 2009 році вона надала їм кошти для обміну квартири. Зараз вона тимчасово проживає у м. Києві, оскільки у неї дуже хворіє чоловік, однак вона надає їм матеріальну допомогу та забезпечує їх продуктами харчування, коли приїжджає в м. Нікополь. Також, подружжя ОСОБА_5 тривалий час користувалися гаражем, який належить ОСОБА_2, та продали належний її чоловіку мотоцикл, а гроші в сумі 300 доларів США витратили на особисті потреби.

ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_4 дуже хворіє, однак, на їх думку, це не є обставинами, які істотно змінилися, оскільки під час укладання спадкового договору позивачам було відомо, що з віком вони можуть захворіти. До того ж, нотаріус їм розясняв які зобовязання можливо покласти на набувача майна за спадковим договором, однак вони вказали лише ті обовязки, які передбачені пунктом 6 спадкового договору від 29 вересня 2009 року.

Відповідач та її представник просили суд відмовити позивачам в позові, оскільки немає обставин, які передбачені законом, для розірвання спадкового договору.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ч. 1 ст. 1306 ЦК України предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя.

Як встановлено судомАДРЕСА_2за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, по вул. Жуковського, № 89, належить в рівних частках на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 травня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 515 (а.с.7-9).

29 вересня 2009 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, посвідчений 29 вересня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 1296 (а.с.10-12).

Відповідно до умов спадкового договору (пункт 6) від 29 вересня 2009 року на ОСОБА_2 були покладені наступні обовязки: забезпечити відчужувачів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 постійним проживанням за адресою відчужуваного майна до дня смерті кожного з них; в разі смерті відчужувачів поховати на цвинтарі м. Нікополя кожного з них.

Відповідно до пункту 7 спадкового договору від 29 вересня 2009 року в разі виконання ОСОБА_2 умов спадкового договору та після смерті останнього з відчужувачів ОСОБА_2 набуває право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив факт добровільного укладення ОСОБА_5 і ОСОБА_4 спадкового договору з ОСОБА_2 та на умовах, визначених у спадковому договорі від 29 вересня 2009 року.

В той же час судом встановлено, що на теперішній час у позивачів істотно змінилися обставини, якими вони керувалися при укладенні спадкового договору 29 вересня 2009 року, а саме, погіршився їх стан здоровя: ОСОБА_4 хворіє на атеросклероз судин нижніх кінцівок, кардіосклероз атеросклеротичний, миготлива аритмія, анемія, аневризма черевного відділу аорти, гіперплазія передміхурової залози; ОСОБА_5 перенесла інсульт, має діагноз: «гіпертонічна

хвороба, гіпертонічна енцефалопатія», - та вони потребують постійного стороннього догляду, так як нездатні до самообслуговування, що підтверджується довідками рішення лікарсько-консультативної комісії від 20 листопада 2015 року за № 176 і № 177, та постійного медичного обстеження та лікування (а.с.19-26,35,37,58-105).

До того ж, вони отримують незначну пенсію: ОСОБА_4 1 745,96 грн., а ОСОБА_5 1 293,42 грн. (а.с.15,18), якої недостатньо для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати комунальних послуг та проведення медичного обстеження.

Через те, що ОСОБА_4 не може самостійно пересуватися позивачі додатково несуть витрати за послуги таксі.

Згідно частин 1 і 2 статті 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Спадковий договір є інститутом договірного, а не спадкового права, тому до правовідносини, які виникли з договорів, застосовуються в тому числі загальні положення про договір.

Відповідно до статті 626 ЦК України спадковий договір є двостороннім, відплатним та консенсуальним договором.

Згідно частин 1, 2 і 3 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у звязку з виконанням цього договору.

Зміст наведеної правової норми дозволяє дійти висновку, що договір може бути розірваний,якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання.

Суд вважає, що зміна обставин, на які посилаються позивачі в обґрунтуванні неможливості подальшого виконання спадкового договору від 29 вересня 2009 року, дійсно є істотними.

Погіршення стану здоровя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нездатності до самообслуговування, потреби постійного стороннього догляду та медичного лікування, що коштує дорого, є істотною зміною обставин, якими позивачі, як сторона спадкового договору, керувалися при укладенні договору. Якби вони могли би передбачити такі суттєві для укладення спадкового договору обставини, вони не укладали би спірний договір або укладали би його на інших умовах (зокрема, стосовно розпоряджень відчужувачів щодо забезпечення їх належними лікувальними засобами, щоденним калорійним харчуванням, тощо).

Відповідач ОСОБА_2 не спростовувала той факт, що ОСОБА_4 дуже хворий та ОСОБА_5 перенесла операцію.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили той факт, що позивачі дуже хворіють, ОСОБА_4 не може самостійно пересуватися. Подружжя ОСОБА_4 потребують стороннього догляду, медичного обстеження та ліків. До того ж, ОСОБА_5 дуже важко доглядати за чоловіком та самостійно прибирати квартиру.

При цьому, свідок ОСОБА_9 показала, що позивачам недостатньо пенсії на медичні обстеження, придбання ліків та продукти харчування, тому вона та сусіді неодноразово давали їм в борг гроші

Суд не може взяти до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що відсутні обставини, які істотно змінилися, оскільки під час укладання спадкового договору позивачам було відомо, що з віком вони можуть захворіти.

Відповідно до вимог частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачів та доводили заперечення відповідача, останньою суду не надано.

Судом також не добито доказів щодо надання відповідачем постійної допомоги позивачам.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідно до вимог частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 розпорядилася своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивачі намагалися привести спадковий договір у відповідність з обставинами, які істотно змінились, однак приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 листами від 25 листопада 2015 року за № 439/01-16 і № 440/01-16 розяснила їм про неможливість зміни договору в односторонньому порядку (а.с.36.38).

Під час судового засідання ОСОБА_2 не погодилась привести спадковий договір, укладений між нею та подружжям ОСОБА_5, у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання.

Зясувавши усі обставини по справі та приймаючи до уваги те, що сторони не досягли згоди щодо приведення спадкового договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, суд вважає доцільним розірвати спадковий договір, укладений 29 вересня 2009 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та скасувати заборону щодо відчуження нерухомого майна, - задовольнивши тим самим позовні вимоги позивачів.

При розірванні спадкового договору суд не визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у звязку з виконанням цього договору, оскільки таких вимог сторони не предявляли.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, 202, 626, 1302, 1306 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений 29 вересня 2009 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 1296.

Зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_5 в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_11