Справа № 301/414/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозянської сільської ради Іршавського району, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Іршаського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Лозянської сільської ради Іршавського району, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Іршаського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Лоза, №160, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.10.1993 року померла бабка позивача ОСОБА_3, яка заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 є тільки позивач, оскільки інші спадкоємці першої черги чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_1 померли раніше спадкодавця. До складу спадкового майна входить житловий будинок в с.Лоза, №160, який згідно свідоцтва про право власності від 21.06.1989 року належав спадкодавцю ОСОБА_3 Позивач вступив в управління і володіння спадковим майном, отже, спадщину прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки будинок у встановленому законом порядку не зареєстрований.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 43, 46).

Відповідач представник Лозянської сільської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті в його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.44,45).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 41,42).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с.Лоза, №160, Іршавського району, в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрований (а.с.33).

Згідно копії свідоцтва про право власності від 21.06.1989 року, виданого на підставі рішення Іршавського райвиконкому №133 від 14.06.1989 року, житловий будинок в с.Лоза, №160, Іршавського району, належав на праві власності в цілому ОСОБА_3 (а.с.10). Право власності ОСОБА_3 на вказаний будинок було зареєстровано в КП «ІБТІ», що підтверджується відповідною довідкою (а.с.34). Технічний паспорт виготовлено ( а.с.28-32).

ОСОБА_3 померла 22.10.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №498142 від 22.10.1993 року (а.с.9). Заповіту ОСОБА_3 не залишила (а.с.35).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_1 помер 24.02.1977 року, а син ОСОБА_1 05.07.1988 року ( а.с.16,17). Інших спадкоємців першої черги не має.

Відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР, онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавця ОСОБА_3 і сином спадкоємця першої черги ОСОБА_1 (а.с.7), якого на день відкриття спадщини не має в живих, він успадковує за ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги.

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з ним в одному будинку в с.Лоза, вул. №160, тобто вступив в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.35).

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлою ОСОБА_3 не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с.Лоза, №160, та входить до складу спадкового майна, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований (а.с. 18).

Лозянська сільська рада, на території якої розташований житловий будинок, який не зареєстрований, не заперечує проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки на такий відсутні оригінали правовстановлюючих документів та будинок не зареєстрований.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Оскільки згідно Свідоцтва про право власності від 21.06.1989 року власником житлового будинку в с.Лоза, №160, Іршавського району, була ОСОБА_3, спадкоємцем якої є позивач ОСОБА_1, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Лоза, №160, Іршавського району, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча: М. О. Пітерських