Справа № 285/378/16-ц
провадження у справі № 2/0285/523/16
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……Літвин О.О.

за участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області,

ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, в 3/4 частках на земельні ділянки: загальною площею 0,3600 га, 2,7800 га та 0,2100 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Земельні ділянки), які залишились після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті його бабусі ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що, окрім іншого, складається з Земельних ділянок. Вона, в свою чергу, прийняла спадщину за законом після смерті свого сина та його батька ОСОБА_5, не оформивши при цьому своїх спадкових прав. Як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті бабусі та батька, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на Земельні ділянки, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на них.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Представник сільської ради до суду не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в порядку визначеному ст. 76 ЦПК України, зокрема судові повістки отримано 07.04.2016 року та 28.05.2016 року, про причини неявки до суду не повідомив, жодних заперечень чи клопотань проти позову не подав.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.08.2012 року помер ОСОБА_6, дід позивача, після смерті якого відкрилася спадщина, окрім іншого, на Земельні ділянки, які належали ОСОБА_6 на підставі Державного акту, виданого 07.06.2001 року Стриївською сільською радою.

Спадкоємцями ОСОБА_6 були його дружина ОСОБА_4, яка від прийняття спадщини відмовилась, та син ОСОБА_5, батько позивача. Останній спадщину прийняв у встановлений законом шестимісячний термін, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, 18.07.2014 року зареєстрував Земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, однак не встиг дооформити свої спадкові права та 01.09.2014 року помер.

Після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв його син ОСОБА_2, позивач по справі, та мати ОСОБА_4, баба позивача, в одній другій частці кожен, проте 08.11.2014 року ОСОБА_4 померла, так і не оформивши своїх спадкових справ після смерті сина.

Спадкоємцями пятої черги померлої ОСОБА_4, її онуками ОСОБА_2, позивачем, та ОСОБА_3, відповідачем, було прийнято спадщину.

З копії спадкової справи № 23/2015, виданої Баранівською державною нотаріальною конторою, встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_3 дійсно прийняли спадщину після смерті баби ОСОБА_4, що підтверджується відповідними заявами від 29.01.2015 року та 24.04.2015 року, а також копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.07.2015 року, виданих на імя позивача.

Вказані обставини також підтверджуються інформаційною довідкою, наданою Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою від 05.04.2016 року.

ОСОБА_4, баба позивача та відповідача, в свій час прийняла спадщину померлого сина ОСОБА_5, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, однак не оформила при цьому своїх спадкових прав, оскільки померла.

Таким чином після смерті батька ОСОБА_5П та смерті його баби ОСОБА_4 позивач має право на 3/4 частки Земельних ділянок (з урахуванням 1/2 частки після смерті батька та 1/2 частки після смерті баби, яка = 1/4 частці Земельних ділянок, оскільки ще 1/4 частка належить відповідачу ОСОБА_3М.)

При зверненні позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на Земельні ділянки після смерті батька та баби, листом від 28.01.2016 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Основним юридичним документом на право власності на землю за життя спадкодавця був державний акт на право приватної власності на землю (ст. 126 ЗК України в редакції від 01.01.2004 року).

З введенням в дію з 05.03.2009 року нової редакції ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яка, в свою чергу, проводиться за заявочним принципом.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя дід позивача ОСОБА_6, правомірно набув на Земельні ділянки право власності, отримав Державний акт, які зареєстрував в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю, та відкрито користувався ними.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю.

Після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом термін та відповідно до чинного законодавства спадщину прийняв його син ОСОБА_5, проте своїх спадкових прав так і не оформив, після смерті якого спадщину, окрім позивача, прийняла і ОСОБА_4, яка також не оформивши своїх спадкових прав, померла.

Статтею 1276 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на Земельні ділянки.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269, 1276 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, загальними площами: 0,3600 га, кадастровий номер: :05:000:1164; 2,7800 га, кадастровий номер: :02:000:0464 та 0,2100 га, кадастровий номер: :05:000:1165, успадкованої після смерті батька ОСОБА_5, померлого 01.09.2014 року, та смерті баби ОСОБА_4, померлої 08.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин