У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача по кредитному договору за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 14 серпня 2007 року між нею та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір № МКТУ/АК04520044, згідно умов якого вона отримала кредит в сумі 13 743,04 долари США строком до 03 вересня 2027 року.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що кредит надається у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 13 736,23 доларів США на споживчі цілі - придбання автомобіля.

Щомісячно, в період сплати вона повинна сплачувати платіж у сумі 251,67 долар США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

У 2008 році, під час оплати щомісячного платежу, в касі банку їй в усній формі повідомили про збільшення платежу, при цьому додаткових угод чи пропозицій про укладення угод за кредитним договором їй банк не надсилав та не пропонував підписати зміни до графіку погашення кредитного договору.

Посилаючись на порушення відповідачем п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни, а без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною, позивач просила суд визнати дії банку щодо підняття процентної ставки по кредитному договору незаконними та такими, що здійснені з порушенням п. 2.3.1 Договору та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок сплачених коштів за Договором за процентною ставкою, яка діяла на час укладення кредитного договору.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що позивачем не пропущено строку позовної давності та скасовуючи рішення про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з його пропуском і ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив з відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, а усне повідомлення працівника відповідача про збільшення розміру щомісячного платежу не є зміною відсоткової ставки у розумінні п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 2.3.1 Договору, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік