У Х В А Л А

15 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до кооперативного підприємства «Універмаг», треті особи: комунальне підприємство «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_2, ОСОБА_1, про виділ в натурі майнового паю з майна підприємства, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до кооперативного підприємства «Універмаг», треті особи: комунальне підприємство «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виділення частини площі приміщення магазину в рахунок майнових паїв з майна підприємства,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві про перегляд судового рішення заявниці зазначають, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовано одні і ті ж самі норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, одні і ті ж самі норми процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, а також судове рішення суду касаційної інстанції не відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України, щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому в заяві не зазначено в чому полягає невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, який викладено у постанові Верховного Суду України, та не додали таку постанову Верховного Суду України; ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2008 року не є такою постановою, оскільки її постановлено Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції.

Заявницям слід визначитись з яких підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України, вони просять Верховний Суд України переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року та за умови подання заяви з підстави, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, необхідно зазначити в чому полягає невідповідність судового рішення, яке заявниці просять переглянути, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а також надати копію такої постанови.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року

№ 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ), за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України ставка судового збору складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», наказу Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року № 11 «Про бюджетну класифікацію» з 8 лютого 2016 року код бюджетної класифікації 22030002 «Судовий збір (Верховний Суд України, 060)» змінено на код бюджетної класифікації 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд України, 060)»

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Заявницям слід подати документ про сплату судового збору на нові реквізити рахунку, відкритого для зарахування надходжень до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог

ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк до 1 березня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк