Справа № 639/1473/16-ц
Провадження № 2/639/940/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Хаківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку та будівельні матеріали, які були використані при будівництві господарської споруди,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку та будівельні матеріали, які були використані при будівництві господарської споруди.

10.02.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова зазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням п. 3, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві не викладено зміст позовних вимог, а саме позивачем не конкретизовано перелік будівельних матеріалів, на які позивач просить визнати право власності, не визначено їх загальна вартість та не зазначені докази, якими підтверджуються ці обставини. Крім того, позивачем у позові не зазначені докази, які б підтверджували вартість нерухомого майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності. У звязку з чим також неможливо зі змісту позовної заяви встановити дійсну ціну позову та чи відповідає дійсності ціна позову, вказана позивачем у розмірі 771500 грн.

13.02.2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 отримав копію ухвали суду про залишення заяви без руху від 10.02.2016 ркоу, про що в матеріалах справи свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак недоліки зазначені в ухвалі суду у строк встановлений судом та станом на 22.02.2016 року не усунуто.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає вимоги, визначені ст. 119 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до квитанції № 0.0.501668120.1 від 08.02.2016 року ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 7715,00 грн.

Так як позовна заява повертається позивачеві, то з урахуванням вищезазначеного, підлягає поверненню позивачеві ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 7715,00 грн. за квитанцією № 0.0.501668120.1 від 08.02.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

При цьому, суддя розяснює, що згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч.2 ст. 79, ст. 119, ч. 2 ст. 121 ЦПК України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Хаківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку та будівельні матеріали, які були використані при будівництві господарської споруди вважати неподаною та повернути позивачеві.

Зобовязати УДКС України у Жовтневому районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією № 0.0.501668120.1 від 08.02.2016 року судовий збір у розмірі 7715 (сім тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 00 коп.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк