Справа № 750/5894/15-ц Провадження № 22-ц/795/355/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:позивача-відповідача ОСОБА_5, її представника - ОСОБА_6, відповідача-позивача ОСОБА_7, його представника - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігів апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в:

В червні 2015 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_7, який востаннє уточнила 04 грудня 2015 року (а.с.99), в якому остаточно просила визнати майно, придбане сторонами в 2007-2013 роках, спільним майном подружжя. ОСОБА_5 просила поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності сторін, наступним чином: їй передати у власність майно: стінку меблеву для вітальні вартістю 2500 грн; телевізор кольоровий SAMSUNG вартістю 1000 грн; тумбу під телевізор вартістю 280 грн; м'який куточок для вітальні (диван + 2 крісла) вартістю 1500 грн; штори шовкові персикового кольору, тюль вартістю 500 грн; люстру 5-ти рожкову настельну (для вітальні) вартістю 280 грн; холодильник LG вартістю 1300 грн; пральну машину LG вартістю 1050 грн; килим (2,5 м х 5 м) вартістю 500 грн, а всього майна на загальну суму 8910 грн. ОСОБА_7 передати у власність майно: меблевий набір у передпокій вартістю 1500грн; морозильник АTLANT вартістю 3000грн; меблевий кімнатний гарнітур вартістю 500грн; шафу дводвірну вартістю 500грн; м'яке ліжко - диван вартістю 600грн; комп'ютерний стіл вартістю 600 грн; м'який стілець вартістю 80 грн; тумбу приліжкову вартістю 100 грн; телевізор кольоровий PANASONIK вартістю 700 грн; люстру 3- рожкову настельну (кімнатну) вартістю 110 грн; бра настінне світильник вартістю 60 грн; штори жовто-блакитні в комплекті вартістю 600 грн; килим ( 2,5 м х 3,5 м ) вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 8650 грн. Сторонам передати у спільне користування: кухонний набір меблів вартістю 1500грн; м'який куточок для кухні (диван+стіл+2таб.) вартістю 2000грн; незалежну електричну духовку PYRAMIDA вартістю 700грн; варильну поверхню газову PYRAMIDA вартістю 450грн; витяжку кухонну купольну UKINOX вартістю 280грн; ванну купальну (чавунну) вартістю 150грн; змішувач вартістю 80грн; змішувач вартістю 40 грн; умивальник (керамічний) вартістю 100грн; унітаз компакт вартістю 100грн; дзеркало овальне настінне вартістю 50грн; люстру круглу настельну вартістю 50грн, люстру 3- рожкову настельну вартістю 110грн.,а всього майна на загальну суму 5610 грн.

В липні 2015 року ОСОБА_7 звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 Поділити майно наступним чином: а) ОСОБА_7 виділити майно: мікрохвильову піч вартістю 600 грн, телевізор Панасонік вартістю 700 грн, всього майна на загальну суму 1300 грн; б) ОСОБА_5 виділити: шафу дводвірну вартістю 500 грн, ліжко односпальне вартістю 600 грн та комп'ютерний стіл вартістю 600 грн, а всього майна на загальну суму 1700 грн. Стягнути з ОСОБА_5 різницю вартості майна у розмірі 200 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2015 первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про поділ майна задоволено повністю. Зустрічний позов задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя:

1) ОСОБА_5 передано у власність майно на загальну суму 9410 грн:

-стінку меблеву для вітальні 2500 грн;

-телевізор кольоровий SAMSUNG 1000 грн;

-тумбу під телевізор 280 грн;

-м'який куточок для вітальні (диван + 2 крісла) 1500 грн;

-штори шовкові персикового кольору, тюль 500 грн;

- люстру 5-ти рожкову настельну (для вітальні) 280 грн;

-холодильник LG 1300 грн;

-пральну машину LG 1050 грн.

-килим (2,5 м х 5 м) 500 грн;

-манікюрний стіл 500 грн.

2) ОСОБА_7 передано у власність майно на загальну суму 8650 грн:

- меблевий набір у передпокій 1500грн;

- морозильник ATLANT 3000грн;

- меблевий кімнатний гарнітур 500грн;

- шафу дводвірну 500грн;

- м'яке ліжко-диван 600грн;

- комп'ютерний стіл 600 грн;

- м'який стілець 80 грн;

- тумбу приліжкову 100 грн;

- телевізор кольоровий PANASONIK 700 грн;

- люстру 3-х рожкову настельну (кімнатну) 110 грн;

- бра настінне світильник 60 грн;

- штори жовто-блакитні в комплекті 600 грн;

- килим ( 2,5 м х 3,5 м ) 300 грн.

3) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 передано у спільне сумісне користування майно на загальну суму 5610 грн:

- кухонний набір меблів 1500грн;

- м'який куточок для кухні (диван+стіл+2таб.) 2000грн;

- незалежну електричну духовку PYRAMIDA 700грн;

- варильну поверхню газову PYRAMIDA 450грн;

- витяжку кухонну купольну UKINOX 280грн;

- ванну купальну (чавунну) 150грн;

- змішувач 80грн;

- змішувач 40 грн;

- умивальник (керамічний) 100грн;

- унітаз компакт 100грн;

- дзеркало овальне настінне 50грн;

- люстру круглу настельну 50грн;

- люстру 3-х рожкову настельну 110грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 компенсацію за недотриману частку у майні в розмірі 760 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити рішення суду, а саме: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_7 задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме: ст.ст. 11, 57-61, 157, 205, 209, 213-215 ЦПК України. Заявник вказує, що позивач в уточненій позовній заяві виклала додаткову вимогу, таким чином змінила предмет позову. А пред'явлення додаткового позову, як і уточнення позову, ЦПК України не передбачає. Немає норми, яка б дозволяла позивачу заявляти нові вимоги. Рішення суду також не містить відомостей щодо зміни предмета позову. Суд, на думку заявника, вийшов за межі позовних вимог в порушення норм ст.11 ЦПК України. Також заявник звертає увагу суду на ту обставину, що вимога про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах позивачем не заявлялась та не була предметом розгляду. Твердження суду про встановлення обставин щодо перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах з 01.01.2007 року по 13.07.2007 року взагалі нічим не мотивоване. Не зазначено аргументів та доказів на підставі яких зроблено такий висновок. Рішення суду не містить жодних посилань на нормативно-правові акти, керуючись якими суд встановив зазначені обставини. Оскаржуване рішення не містить відомостей про встановлення джерел та часу придбання майна. Вказане свідчить про неповне та не всебічне з'ясування всіх обставин справи. Позивачем не зазначено з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи вартість майна, яке підлягає поділу між колишнім подружжям.

В судовому засіданні апелянт та його представник частково підтримували доводи апеляційної скарги. ОСОБА_7 наполягав на виключенні з мотивувальної частини рішення посилання на перебування сторін у фактичних шлюбних відносин. Крім того він погодився з вартістю майна, що зазначила позивач в уточненій позовній заяві, заперечуючи проти призначення судової товарознавчої експертизи. Також вказав, що згоден з варіантом розподілу майна, який застосував суд першої інстанції.

ОСОБА_5 та її представник послалися на безпідставність апеляційної скарги, просили в її задоволенні відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.60, 61, 57, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно з пунктами 23, 24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

По справі встановлено, що сторони з 14.07.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Даний шлюб розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігів 23.01.2015 (а.с.6).

Сторонами не заперечувалося в суді першої інстанції, що ними за час сімейного життя було придбано наступне майно: стінку меблеву для вітальні вартістю 2500 грн; телевізор кольоровий SAMSUNG вартістю 1000 грн; тумбу під телевізор вартістю 280 грн; м'який куточок для вітальні (диван + 2 крісла) вартістю 1500 грн; штори шовкові персикового кольору, тюль вартістю 500 грн; люстру 5-ти рожкову настельну (для вітальні) вартістю 280 грн; холодильник LG вартістю 1300 грн; пральну машину LG вартістю 1050 грн; килим (2,5 м х 5 м) вартістю 500 грн, меблевий набір у передпокій вартістю 1500грн; морозильник АTLANT вартістю 3000грн; меблевий кімнатний гарнітур вартістю 500грн; шафу дводвірну вартістю 500грн; м'яке ліжко - диван вартістю 600грн; комп'ютерний стіл вартістю 600 грн; м'який стілець вартістю 80 грн; тумбу приліжкову вартістю 100 грн; телевізор кольоровий PANASONIK вартістю 700 грн; люстру 3-рожкову настельну (кімнатну) вартістю 110 грн; бра настінне світильник вартістю 60 грн; штори жовто-блакитні в комплекті вартістю 600 грн; килим (2,5 м х 3,5 м) вартістю 300 грн., кухонний набір меблів вартістю 1500грн; м'який куточок для кухні (диван+стіл+2таб.) вартістю 2000грн; незалежну електричну духовку PYRAMIDA вартістю 700грн; варильну поверхню газову PYRAMIDA вартістю 450грн; витяжку кухонну купольну UKINOX вартістю 280грн; дзеркало овальне настінне вартістю 50грн; люстру круглу настельну вартістю 50грн; люстру 3- рожкову настельну вартістю 110грн.,а всього майна на загальну суму 22700 грн. Вказане майно набувалося в період з 2007 по 2013 роки.

Оскільки вказані обставини визнавалися сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції, то ці обставини в силу ст.61 ч.1 ЦПК України, не підлягали доказуванню. Вимоги ОСОБА_7 при дачі пояснень в апеляційній інстанції щодо виключення зі списку спільного майна - м'якого ліжко-дивана та телевізора кольорового PANASONIK - є безпідставними, оскільки, по-перше, вимоги про розподіл цього майна ставилися самим ОСОБА_7 в зустрічній позовній заяві (а.с.42, суд уточнював, що «кровать односпальна», що вказував ОСОБА_7 та «м'яке ліжко-диван», що зазначала ОСОБА_5 - це одні й ті ж меблі), і про відмову від цих позовних вимог ОСОБА_7 у встановленому порядку не заявляв; а по-друге, такі доводи не містить апеляційна скарга ОСОБА_7 Клопотання останнього про приєднання "заяви про уточнення апеляційної скарги" було відхилено ухвалою від 18.02.2016.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 в повному обсязі та частково зустрічний позов ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі вимог ст. 57, 60, 61, 70 СК України, на набуте майно сторони мають рівні права.

Колегія судді апеляційного суду в основному погоджується з даним висновком, проте рішення суду першої інстанції в певних частинах на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України слід змінити з огляду на наступне.

За змістом частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 303 ч.3 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Включаючи до списку набутого за час шлюбу майна манікюрний стіл вартістю 500 грн, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, вказаних як в первісному, так і в зустрічному позовах, оскільки про розподіл вказаного майна сторони не заявляли. Про наявність манікюрного столу зазначив в своїх письмових поясненнях ОСОБА_7 (а.с.143), проте до переліку майна, що підлягає поділу жодна з сторін у встановленій ЦПК формі не заявляла.

З огляду на це, вказане майно підлягає виключенню з описової та резолютивної частини рішення. Відповідно, підлягає зменшенню загальна сума майна, що передається у власність ОСОБА_5 з 9410 грн до 8910 грн. Вказане тягне за собою перегляд суми компенсації за недоотриману частку у майні, що стягнута з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 з 760 грн до 130 грн.

Слушними є доводи апеляційної скарги щодо безпідставного встановлення судом періоду перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах. Щодо цього питання між сторонами існує спір, який розглядається у встановленому порядку Деснянським районним судом м. Чернігів (ухвалою судді від 16.02.2015 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності). З огляду на це, з абзацу шостого сторінки другої мотивувальної частини рішення слід виключити фразу «а з 01.01.2007 року по 13.07.2007 року перебували у фактичних шлюбних відносинах».

Щодо залишення у спільному користуванні сторін: кухонного набору меблів, м'якого куточку для кухні (диван+стіл+2таб.), незалежної електричної духовки PYRAMIDA, варильної поверхні газової PYRAMIDA, витяжки кухонної купольної UKINOX, дзеркала овального настінного, люстри круглої настельної та люстри 3- рожкової настельної, то це відповідає принципу, що закладений в статті 66 СК України, оскільки сторони визначили статус цього майна і наполягали на залишенні його у спільному користуванні. Проте, з переліку майна, яке за рішенням суду першої інстанції залишається у спільному користуванні сторін слід виключити : умивальник керамічний вартістю 100 грн; змішувач вартістю 80 грн; змішувач вартістю 40 грн; ванну купальну чавунну вартістю 150 грн; унітаз компакт вартістю 100 грн.

Відповідно до п.2.27 ДБН В.2.2-15-2005 «ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ» в однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). У дво-, трикімнатних квартирах обох категорій слід передбачати роздільні санвузли (ванна з умивальником і вбиральня з унітазом та умивальником). У квартирах, де чотири і більше кімнат, повинно бути не менше двох суміщених санвузлів, кожен з яких має бути обладнаний унітазом (вбиральня з умивальником та унітазом і ванна кімната з ванною, умивальником та унітазом).Тобто, виходячи із положень вказаних ДБН, ванна, умивальник, унітаз та змішувачі є невід'ємною частиною благоустроєної квартири, а тому вказане майно не підлягає розподілу між сторонами. Крім того, відмовляючи ОСОБА_5 в задоволенні цієї частини позовних вимог, колегія суддів враховує ту обставину, що відносно квартири, де розташоване це вказане майно, існує спір.

З огляду на це, в рішенні суду першої інстанції слід зменшити вартість майна, що залишається у спільному користуванні сторін з 5610 грн до 5140 грн.

Доводи апелянта щодо безпідставного прийняття судом першої інстанції «уточненої» позовної заяви ОСОБА_5 є безґрунтовними. За змістом ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

З матеріалів справи вбачається, що після задоволення клопотання про відвід головуючого, який був заявлений ОСОБА_5, справа розглядалася спочатку, тому прийняття судом «уточненої» позовної заяви ОСОБА_5, яка по суті була заявою про збільшення розміру позовних вимог, відповідає вимогам процесуального закону . Вказаний довід апеляційної скарги не може бути підставою для скасування рішення суду вцілому.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстнції , а тому в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.66,68,69,70,71 СК України, ст.303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року змінити:

Виключити з абзацу другого сторінки першої описової частини рішення з переліку майна, яке позивач просила передати собі у власність «манікюрний стіл вартістю 500 грн» та, відповідно, змінити суму вартості майна, що позивач просила передати їй у власність, з 9410 грн на 8910 грн.

Виключити з абзацу шостого сторінки другої мотивувальної частини рішення фразу «а з 01.01.2007 року по 13.07.2007 року перебували у фактичних шлюбних відносинах».

В резолютивній частині рішення виключити зі списку майна, яке передано у власність ОСОБА_5: манікюрний стіл, вартістю 500 грн, зменшивши відповідно загальну суму майна, що передається у власність ОСОБА_5, з 9410 грн до 8910 грн.

В резолютивній частині рішення зменшити суму компенсації за недоотриману частку у майні, що стягнута з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 з 760 грн до 130 грн.

В резолютивній частині рішення виключити зі списку майна, яке залишається у спільному користуванні сторін: умивальник керамічний вартістю 100 грн; змішувач вартістю 80 грн; змішувач вартістю 40 грн; ванну купальну чавунну вартістю 150 грн; унітаз компакт вартістю 100 грн, зменшивши вартість майна, що залишається у спільному користуванні сторін з 5610 грн до 5140 грн, та відмовивши ОСОБА_5 у задоволені позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: