Справа № 515/2142/15-ц
Провадження № 2-о/515/41/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2015 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, в якій просив встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ОД №084309, виданого 20 вересня 2000року Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя ОСОБА_2 спадкодавцю ОСОБА_3, померлому 31 липня 2015року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. В обґрунтування вимог зазначив, що за життя його родич ОСОБА_3 вчинив заповіт на імя заявника, яким заповів йому усе своє майно. Після смерті спадкодавця на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області залишилася земельна ділянка площею 6,24га, яку заявник має право успадкувати як спадкоємець за заповітом, однак при зверненні у встановлений законодавством строк до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_4 для оформлення спадкових прав, отримав відмову у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище вказано «Бєлий», а у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище зазначено «Білий». Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту необхідно ОСОБА_1 для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, інших спадкоємців до майна померлого немає, спір про право відсутній, вважав, що є підстави для задоволення заяви.

Заявник та його представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник заявника подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечував та просив розглядати справу без участі представника сільради.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2015року ОСОБА_3 вчинив заповіт, посвідчений Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, яким усе своє майно заповів, ОСОБА_1, 11.08.1984року народження (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 31.07.2015 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №428819 від 04.08.2015року (а.с.5).

З паспорта громадянина України серії КМ №168726, виданого 16.09.2003року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, а також свідоцтва про смерть слідує, що прізвище спадкодавця зазначено «Бєлий» (а.с.а.с.5, 7).

Судом встановлено, що державний акт серії ІІ-ОД №084309 від 20.09.2000року на право приватної власності на земельну ділянку розміром 6,24га, розташовану на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, видано на імя ОСОБА_2 (а.с.8).

Таким чином, розбіжності за відомостями державного акта про право власності на земельну ділянку полягають лише в одній букві при зазначенні прізвища власника, а саме: замість «Бєлий» в акті помилково зазначено "Білий".

Порівняння інших документів із відомостями, що містяться в державному акті про право власності на земельну ділянку, зокрема, паспорта громадянина України, свідоцтва про смерть вказує на збіг інших даних про особу - імені та по-батькові власника документа та паспорта.

Звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документа померлому ОСОБА_3 обґрунтовано неможливістю внесення виправлень до акту компетентним органом відділом Держгеокадастру. Факт неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку вбачається також з того, що 15.10.2013 року втратив чинність Наказ Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року №325, яким була затверджена Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, що регулювала питання виправлення помилок та видачі нових бланків державних актів.

Зі змісту листа приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 20.11.2015року №1166/01-16 слідує, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про про право на спадщину після ОСОБА_3 померлого 31.07.2015року з причини неспівпадіння прізвища спадкодавця у свідоцтві про його смерть, де воно зазначено як «Бєлий» та у державному акті на право приватної власності на землю, в якому прізвище померлого вказано «Білий» (а.с.9).

З матеріалів спадкової справи №296/2015, заведеної до майна ОСОБА_3, померлого 31.07.2015року, вбачається, що 22.07.2015року померлим посвідчено заповіт, який є чинним. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що з заявою про прийняття спадщини інші спадкоємці, крім заявника ОСОБА_1, не зверталися (а.с.23-28).

За змістом ч.1 ст.234 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З урахуванням того, що належність померлому ОСОБА_3 державного акта на право приватної власності на землю є очевидною, заявник ОСОБА_1 позбавлений в іншій спосіб вирішити питання про виправлення помилки у правовстановлюючому документі, беручи до уваги те, що без встановлення факту належності державного акта померлому спадкоємець не матиме можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку, при цьому спір про право з матеріалів справи не вбачається, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.57-60, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084309, виданий 20 вересня 2000року Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області на імя ОСОБА_2 належить ОСОБА_3, померлому 31 липня 2015року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: