ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5033/15-ц
Провадження № 2/210/441/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" березня 2016 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чайкіної О.В.
секретаря Куксенко О.В.
сторони: не зявилися,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дзержинський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що є власником трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло. Крім того в даній квартирі на реєстраційному обліку знаходяться та проживають члени сім'ї позивача, а саме його дружина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкає, у квартирі не з'являється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей його в квартирі не має. Враховуючи те, що ОСОБА_3 без поважних причин не мешкає у вищезазначеній квартирі, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з'явився скориставшись правом на представництво.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованою в установленому порядку адресою, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Третя особа в судовому засіданні не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що відповідно до довідки № 2258 від 19.10.2015р. за адресою АДРЕСА_2, зареєстровані позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 (а.с.7).
Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого керівником органу приватизації ОСОБА_7 та зареєстрованого керівником БТІ ОСОБА_8, ОСОБА_2 є уповноваженим власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є членами сім'ї уповноваженого власника квартири (а.с.6).
З акту б/н від 19.10.2015 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не мешкає в кв. № 85 буд. 24, по вул. Якіра, у м. Кривому Розі вже понад 3 роки (а.с.8).
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, судом встановлено, що відповідач у справі, не будучи власником житлової квартири, залишається зареєстрованим в ній, однак більш ніж три роки не проживає у квартирі, що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2, поважні причини його відсутності за місцем реєстрації судом не встановлені, що свідчить про вчинення ним перешкод у користуванні власністю власнику позивачу ОСОБА_2, при цьому між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло, тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та задовольняє їх в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування даною квартирою.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останніх з реєстрації в цьому приміщенні.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог, зокрема: про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88 ч.1, 212, 215-218, 223-230, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Дзержинський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 85 у будинку № 24 по вул. Якіра в м. Кривий Ріг.
Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна