АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-485/11 Головуючий суддя І інстанції Короткий І.П.
Провадження № 22-ц/790/197/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

20 листопада 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-банк» (далі по тексту - Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 17 656,60 грн.

На обґрунтування позову зазначив, що 21.10.2005 року між позивачем та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 33115 доларів США строком до 21.10.2011 зі сплатою відсотків за користування кредитом. 21.10.2005 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався нести відповідальність як солідарний боржник за виконання ОСОБА_6 зазначеного кредитного договору. Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 не виконав. Загальна сума заборгованості ОСОБА_5 перед позивачем за цим договором становить 17656 грн. 60 коп., яку позивач разом із судовими витратами просив стягнути з відповідачів.

В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі були повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явились та не повідомили про причини неявки, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за договорами кредиту у сумі 17656 (гривень 60 копійок та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з таким рішенням представник ОСОБА_3- ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, а саме в частині задоволення позову щодо стягнення боргу з ОСОБА_3, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, крім того представник апелянта ставить під сумнів підписи свого довірителя.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, а також - представника Банку, за відсутності відповідача ОСОБА_5, належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого з цього приводу ніяких заяв не надійшло і чия неявка відповідно до ст.. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Судом встановлено, що 21.10.2005 року між позивачем та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір 12298-164/05Р, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 33115 доларів США строком до 21.10.2011 зі сплатою відсотків за користування кредитом. 21.10.2005 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки з таким же номером, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався нести відповідальність як солідарний боржник за виконання ОСОБА_6 зазначеного кредитного договору. Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 не виконав. Загальна сума заборгованості ОСОБА_5 перед позивачем за цим договором становить 17656 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов'язання

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, викладені у ст.. 554 ЦК України наступним чином.

1. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

3. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов районний суд виходив із його доведеності. Однак всупереч положень ст.. 213 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення, в межах підстав та предмету заявленого позову суд не визначився із предметом доказування і не з'ясував, якими доказами підтверджується розрахунок загальної заборгованості, наданий Банком (а.с. 14). Внаслідок цього, при усуненні цього недоліку під час апеляційного перегляду справи колегія суддів відповідно до ст. 303 ЦПК України дослідила наданий Банком розвернутий розрахунок заборгованості та виписка Банку за особовим рахунком НОМЕР_1 станом на 21.10.2015 року, із яких, з урахуванням письмових пояснень представника Банку, вбачається, що у зв'язку з порушенням умов кредитного договору ОСОБА_5 було запропоновано продати заставне майно, яким такою був забезпечений договір кредиту, та внести до Банку кошти від реалізації. 23.04.2008 року, за рахунок продажу заставного автомобілю ОСОБА_6 відповідні кошти були внесені у погашення усієї заборгованості за відсотками за користування кредитом на день внесення коштів, також 23.04.2008 року кошти зараховано по тілу кредиту рівними платежами за період по 30.09.2011 року, внаслідок чого на день звернення Банку до суду з цим позовом залишилися не погашеними лише пеня, яка була нарахована Банком основному боржнику на загальну суму 194 дол. США + 1497 дол. США = 1691 дол. США, що за офіційним курсом на день звернення до суду з позовом, 801,48 грн. за 100 дол. США складає 13556,03 грн. (а.с. 126-166 т. 1, а.с. 65 т. 2).

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що відповідач ОСОБА_3 не укладав з Банком вищевказаного договору поруки, оскільки під час апеляційного розгляду справи Банк надав оригінал цього договору і відповідач ОСОБА_3, при наявній процесуальній можливості, не спростував належність йому наявного в оригіналі договору поруки підпису від його імені (а.с. 193 на звороті, т. 1). Надана Банком районному суду позову копія договору поруки за своїм змістом відповідає дослідженому апеляційним судом оригіналу цього договору, тому колегія суддів відхиляє доводи скарги з приводу її фальшування, які з цього приводу належними висновком судового експерта не підтверджені (а.с. 17, т. 1).

Таким чином, оскільки районний суд ухвалив своє рішення при неповній доведеності обставин про розмір заборгованості у заявленому Банком розмірі, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, внаслідок чого районний суд порушив і неправильно застосував вказані норми цивільного процесуального і матеріального права, то з передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду першої інстанції підлягає зміні, із ухваленням нового рішення про зменшення солідарного стягнення з боржників до 13553,03 грн., тобто у доведених Банком розмірах. При цьому з огляду на солідарний обов'язок за кредитним договором, зобов'язання позичальника та його поручителя по сплаті вказаної заборгованості є неподільним, тому колегія суддів вважає за можливе ухвалити нове рішення стосовно обох відповідачів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2011 року змінити, зменшити розмір солідарного стягнення із ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» заборгованості за кредитним договором до 13 553,03 грн.

В іншій частині заочне рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: