У Х В А Л А

22 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України з указаною заявою про перегляд судового рішення з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 355 ЦПК України), у якій міститься клопотання про поновлення строку подання заяви з посиланням на поважність причин його пропуску.

В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_4 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали суду касаційної інстанції від 19 лютого 2014 року отримала після спливу строку подання заяви про перегляд судових рішень, про наявність постанов Верховного Суду України від 1 липня та 25 листопада 2015 року, на які вона посилається у заяві, дізналася лише у січні 2016 року, юридичними знаннями не володіє.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання допуску справи до провадження.

Оскільки ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень у січні 2016 року, а ухвала суду касаційної інстанції, яку заявниця просить переглянути, постановлена 19 лютого 2014 року, то ОСОБА_4 пропущено встановлений статтею 356 ЦПК України річний строк для подання заяви про перегляд судових рішень. Такий строк поновленню не підлягає, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись частиною другою статті 72 та статтею 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 лютого 2014 року відмовити.

Зазначену заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук