Провадження №2/761/2538/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі Кияшко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КЗ ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» про стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до КЗ ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» (далі - відповідач) про стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював за безстроковим трудовим договором в комунальному театрально-видовищному закладі культури «Театр пластичної драми на Печерську» на посаді керівника музичної частини. 08 червня 2015 року його було звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Проте, відповідач в день звільнення розрахунок із позивачем не провів. 25.08.2015 року від відповідача на адресу позивача надійшов цінний лист, у якому серед іншого, надіслано копію наказу про звільнення, розрахунково-платіжні відомості за червень 2015 року. Однак, відповідно до довідки по картковому рахунку, відповідач здійснював розрахунок частково 17.06.2015 року, 06.07.2015 року. Окрім того, за червень 2015 року позивачу була нарахована на підставі ст. 44 КЗпП України вихідна допомога у розмірі одного середнього місячного заробітку, що становит суму 2857,40 грн., із якої відповідач неправомірно утримав профспілковий внесок (1%) - 28,57 грн.. А також, за червень 2015 року відполвідаче нараховано позивачу до видачі 5384,65 грн., а фактично виплачено 5384,64 грн., отже заборгованість відповідача по виплаті зарплати за червень 2015 року становить 0,01 грн..

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача 2812,65 грн., у тому числі: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2015 року по 06 липня 2015 року - 2784,07 грн.; вихідну допомогу при звільненні - 28,57 грн.; заборгованість по зарплаті за червень 2015 року - 0,01 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

Судом встановлено, що Наказом № 39-ВК від 05 червня 2015 року позивача було звільнено з посади керівника музичної частини 08.06.2015 року у зв`язку з реорганізацією та його відмовою у переведенні на іншу роботу, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.4).

Відповідно до довідок по картковому рахунку позивача від 19.11.2015 року, заробітна плата у розмірі 1860,43 грн. надійшла на рахунок позивача 17.06.2015 року (а.с.5) та заробітна плата у розмірі 3524,21 грн. надійшла на рахунок 06.07.2015 року (а.с.6).

Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести із ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч. 1 ст. 116 КЗпП України).

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (Постанова Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», п. 8).

Відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) № 10/08-2 від 10 серпня 2015 року, яка видана позивачу, заробітна плата склала: за квітень 2015 року - 2857,40 грн., за травень 2015 року - 2857,40 грн. (а.с.7).

Як вбачається із розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, який міститься в позовній заяві, середньоденна заробітна плата становить 146,53 грн. (2857,40 + 2857,40 = 5714,80 : 39 (кількість робочих днів за квітень 2015 року і травень 2015 року)); час затримки розрахунку з 08 червня 2015 року по 06 липня 2015 року становить 19 робочих днів, а тому середній заробіток становить 2784,07 грн. (146,53 грн. х 19 робочих днів).

Отже, враховуючи те, що відповідачем у день звільнення позивача не були виплачені належні йому суми, а також з урахуванням ст. 117 КЗпП України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки у сумі 2784,07 грн. підлягають задоволенню.

Згідно розрахунково-платіжної відомості № НЗП - 05 за червень 2015 року, відповідачем було нараховано позивачу вихідну допомогу у розмірі 2857,40 грн., з якої було утримано профспілковий внесок (1%) - 28,57 грн. (а.с.8).

Відповідно до п. 84 Статуту професійної спілки працівників культури України, вступні й щомісячні членські внески встановлюються в розмірі одного відсотка від місячного заробітку, стипендії. Членські профспілкові внески не сплачуються з сум оплати листка непрацездатності, матеріальної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем неправомірно утримано профспілковий внесок у розмірі 1% з матеріальної допомоги, а тому позовні вимоги в частині стягнення вихідної допомоги у розмірі 28,57 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до розрахунково-платіжної відомості № НЗП - 05 за червень 2015 року позивачу КЗ ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» нараховано до видачі 5384,65 грн. (а.с.8), проте фактично здійснено виплату у розмірі 5384,64 грн., що підтверджується довідками по картковому рахунку від 19 листопада 2015 року (а.с.5-6), а тому суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 0,01 грн. (5384,65 грн. - 5384,64 грн.).

Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 2812,65 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 47, 94, 115, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 60, 84, 88, 208, 209, 212-215, 294, 367 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Закон України «Про оплату праці», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до КЗ ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» про стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 2812 (дві тисячі вісімсот дванадцять) грн. 65 коп.

Стягнути з Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя