Справа № 431/4698/15-ц
Провадження № 22ц/782/127/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року, березня місяця, 09-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі : головуючого судді Яреська А.В., суддів- Карташова О.Ю., ОСОБА_1, за участю секретаря: Коротенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 29 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів отриманих без достатньої правової підстави,

встановила:

У листопаді 2015 року гр. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, у якій просив стягнути з відповідача на його користь 70000 доларів США у гривневому еквіваленті та понесені ним судові витрати. За позовною заявою було відкрито провадження, під час судового розгляду справи суд першої інстанції за клопотанням представника відповідача закрив провадження у справі з мотивів набрання законної сили рішенням суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із ухвалою суду не погодився позивач та надав суду апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, у якій просив апеляційний суд оскаржувану ними ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, посилаючись при цьому на рішення Старобільського райсуду від 12.05.2015 року, що було змінено рішенням колегії суддів Апеляційного суду Луганської області від 02.07.2015 року та набрало законної сили.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, адже п. 2 ч. 1 статті 205 ЦПК передбачає закриття провадження у справі лише у випадку набрання законної сили рішенням суду, яке є ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тоді як із матеріалів справи вбачається, що після винесення рішення Старобільського райсуду від 12.05.2015 року, що було змінено рішенням колегії суддів Апеляційного суду Луганської області від 02.07.2015 року позивач звернувся до суду про стягнення коштів, посилаючись на інші підстави ніж ті, що були предметом попереднього судового розгляду. Про тотожність позовів за таких обставин можна казати лише при одночасному співпадінні сторін, підстав та предмету позову. Висновок суду першої інстанції ґрунтується на неправильному застосуванні судом п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Так, 08.05.2015 року Верховним судом України висловлювалась правова позиція про те, що у розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а у матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір. На відміну від попередньої справи, у справі, винесена ухвала по якій є предметом судового розгляду у апеляційному порядку предметом позову є інша матеріально-правова вимога стягнення коштів , що були отримані на думку позивача за відсутності достатньої правової підстави, зміст цієї вимоги є відмінним від тих підстав, на які він посилався при витребуванні тих самих грошових коштів по попередній справі та по яким вже є висновки суду та судове рішення, що набрало законної сили. За таких обставин у суду не було підстав для висновків про тотожність спорів та застосування положень ст. 205 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із поверненням справи для її подальшого розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 29 січня 2016 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: