Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/961/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

секретаря Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 208 436,34 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на наступне.

05.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав 3 140 доларів США і зобовязувалася повернути їх у строк до 30.07.2013 року. У разі несплати, у визначений строк грошових коштів, ОСОБА_2 зобовязувався сплатити відсотки в розмірі 100% річних або 10% за кожен місяць прострочення від суми боргу.

Відповідачем у визначений строк сума боргу не сплачена, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 208 436,34 грн. та розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату і час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, підтвердженням укладання договором позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти в строк та порядку, встановленому договором.

Судом встановлено, що 05.06.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 3 140 доларів США, які зобовязувався повернути у строк до 30.07.2013 року. У випадку своєчасної невиплати суми позики ОСОБА_2 зобовязувався сплатити відсотки в розмірі 100% річних або 10% за кожен місяць прострочення від суми боргу.

Підтвердження укладання договору позики є розписка ОСОБА_2 від 05.06.2013 року.

ОСОБА_2 сума боргу, у встановлений у договорі позики строк, не сплачена.

В позовній заяві представником позивача надано розрахунок заборгованості за договором позики, яка складає 208 436,34 грн., де згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ станом на дату подання позовної заяви 10.03.2015 року, 3 140 доларів США еквівалентно 71 874,60 грн. (1 долар США еквівалентний 22,89 грн.), строк прострочення 19 місяців, відсоток в розмірі 10% за кожен місяць прострочення складає 5 966 доларів США, що еквівалентно 136 561, 74 грн.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до квитанції №199 від 06.03.2015 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 144,00 грн.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 625, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 05.06.2013 року в сумі 208 436,34 грн., яка складається з основного боргу - 71 874,60 грн. та відсотки за прострочення повернення коштів - 136 561, 74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 3 144,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П.В. Добров