Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 331/6588/15Головуючий у 1-й інстанції Смолка І.О.
Пр. № 22-ц/778/3692/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участі секретаря Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року про залишення позову позивача без розгляду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк) до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 1478922,06 грн. за кредитним договором №0 від 22.02.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу, шляхом визнання права власності на нього за Банком; визнати за Банком право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2015 року (а.с. 53) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача було відкрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року (а.с. 64) позовну заяву Банку у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при її постановленні, Банк, як позивач, у своїй апеляційній скарзі (а.с.68-70) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу Банку (а.с.110).

У судове засідання 25 жовтня 2016 року представник Банку не з'явився При цьому, Банк був належним чином повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с.104), клопотань про відкладення апеляційному суду не подавав. Від представника Банку за довіреністю (а.с.108) ОСОБА_3 надійшла апеляційному суду через канцелярію заява (а.с. 107), в якій останній просив розглядати дану справу апеляційним судом без участі представника Банку.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причину неявки у дане судове засідання представника Банку та ухвалила заяву представника Банку задовольнити, на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю представника Банку за присутністю відповідача ОСОБА_2 та представника останнього за довіреністю (а.с. 109) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву Банку у цій справі, керувався ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України та виходив із того, що належним чином повідомлений представник Банку повторно не з'явився у судове засідання у цій справі, при цьому, Банк був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду цієї справи, заява про розгляд цієї справи за відсутністю позивача у матеріалах справи відсутня.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд першої інстанції мав право постановити ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви Банку у цій справі.

Оскільки, за змістом цієї статті суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що представник Банку повторно не з'явився у судові засідання у цій справі (24 вересня 2015 року та 04 листопада 2015 року).

При цьому, також судом першої інстанції було правильно встановлено, що Банк був завчасно, належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду цієї справи на вищезазначені дати судових засідань (поштові повідомлення про вручення судових повісток Банку 14 вересня 2015 року (а.с. 58) та 13 жовтня 2015 року (а.с. 61) відповідно за адресою для листування: м. Київ вул. Фрунзе, 39, зазначеною Банком у цій справі в його позові (а.1), поданому суду першої інстанції через представника Банку за довіреністю (а.с.50) ОСОБА_5

Банк у своєму позові у цій справі (а.с.1-7) чи окремо, або будь-який представник Банку у цій справі не заявляли про розгляд цієї справи судом першої інстанції за відсутністю позивача (Банку), відповідні заяви у матеріалах цієї справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі.

Дійсно встановлено, що юридичною адресою Банку, як юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб - підприємців, є: м. Київ вул. Щорса, 36 Б а.с. 73-75.

Однак, в силу вимог ст. 74 ч. 5 ЦПК України лише у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб - підприємців.

У даному випадку встановлено, що Банк, як юридична особа, яка бере участь у цій справі, надав у своєму позові (а.с.1) суду першої інстанції інформацію про його адресу для листування: м. Київ вул. Фрунзе, 39.

Саме за цією наданою Банком суду у позові адресою для листування: м. Київ вул. Фрунзе, 39 (а не за адресою відділення АТ «Дельта Банк» м. Запоріжжя пр. Леніна, 36, як безпідставно зазначає Банк у своїй апеляційній скарзі у цій справі а.с. 68), суд першої інстанції й надсилав Банку судові повістки рекомендованим листом на вищезазначені дати судових засідань у цій справі, які були завчасно отримані Банком (а.с. 58 представник Банку - Горбунова, а.с. 61 представник Банку - Бельцова, а не втрачені останнім, як безпідставно зазначає Банк у своїй апеляційній скарзі у цій справі а.с. 69).

В силу вимог ст. 76 ч. 5 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

В силу вимог ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доказів, наявних у матеріалах цієї справи та досліджених судом першої інстанції під час постановлення оскаржуємої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги.

Банком не надано до його апеляційної скарги у цій справі належних, допустимих доказів у спростування обставин завчасного отримання Банком судових повісток на вищезазначені судові засідання у цій справі у суді першої інстанції при вищевикладених встановлених судом обставинах.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі, ґрунтуються на припущеннях, а не на доказах, наявних у матеріалах цієї справи, є безпідставними та не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

Встановлено, що судом першої інстанції оскаржуємою ухвалою не вирішувалось питання про розподіл між сторонами понесених ними судових витрат у цій справі, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, тому останнє не було предметом апеляційного перегляду у цій справі апеляційним судом.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

У разі відмови апеляційним судом Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_2 понесених ним судових витрат у вигляді судового збору (а.с.94) за подачу останньої до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Осоцький І.І.