Справа № 456/3571/15-ц
Провадження № 2/456/228/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 лютого 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором № BLаЖГА00061221 від 11.08.2011 року в сумі 29699,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 11.08.2011 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № BLаЖГА00061221, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 10000 грн., термін повернення кредиту 11.08.2014 року. Згідно п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії. Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції на умовах визначених в кредитному договорі. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних (п. 3 спеціальної частини договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту (п. 4 спеціальної частини договору). Проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи із фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування із розрахунку «360/факт», рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини кредитного договору. Згідно з п. 2.5.1 кредитного договору щомісячний платіж, передбачений графіком погашення заборгованості, складається із строкової частини кредиту та строкових платежів. Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме: основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору, за умови належного виконання зобовязання позичальником заборгованість повністю погашається. Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3 загальної частини кредитного договору банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Згідно пункту 4.3 кредитного договору у випадку прострочення позичальником виконання грошових зобовязань банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50% та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 спеціальної частини договору.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідачка від виконання зобовязань ухиляється, порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Таким чином, загальна сума заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.08.2015 року, становить 29699 (двадцять девять тисяч шістсот девяносто девять) гривень 19 копійок, з яких: кредит - 3824,78 грн.; відсотки - 1289,77 грн.; комісія по РО - 2625,00 грн.; штраф (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту - 21959,64 грн.

Наведені вище обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобовязань перед банком за кредитним договором, чим порушено охоронювані законом права та інтереси позивача, тому змушені звернутися з даним позовом до суду.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення за № 63 від 20.03.2015 року про початок ліквідації ПАТ «ВіЕБі Банк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згідна сплатити тіло кредиту та відсотки, з нарахуванням комісії та штрафу (пені) за несвоєчасне погашення кредиту не погоджується.

Суд, заслухавши відповідачку, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № BLаЖГА00061221 на загальну суму 10000 гривень на строк до 11.08.2014 року.

Згідно п. 1.2 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України у формі відкличної невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору кредит надається позичальнику на поточні потреби.

Згідно п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 15% річних, що передбачено п. 3 спеціальної частини договору.

Згідно п. 4 спеціальної частини договору комісія за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75% від суми кредиту.

Проценти за користування кредитними коштами розраховуються у валюті кредиту, виходячи із фактичної суми наданих кредитних коштів і строку кредитування із розрахунку «360/факт», рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.5. загальної частини кредитного договору.

Згідно з п. 2.5.1 кредитного договору щомісячний платіж, передбачений графіком погашення заборгованості, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів.

Згідно із п. 2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з положенням частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, встановлені законом. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (положення першого речення частини 1 та частини 3 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором.

Відповідачка не виконала свої зобов'язання за договором.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Одним із видів збитків є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Станом на 11.08.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 29699 (двадцять девять тисяч шістсот девяносто девять) гривень 19 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 3824,78 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1289,77 грн., заборгованість по комісії по РО - 2625,00 грн., штраф (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту - 21959,64 грн

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

З матеріалів справи судом встановлено, що банк після закінчення терміну повернення кредиту не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків, звернувшись з позовом до суду 18 серпня 2015 року, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру збитків.

При наявності основної заборгованості в сумі 3824 грн. нараховано відсотки за користування кредитом в сумі 1289,77 грн., комісію по РО в сумі 2625,00 грн. та штраф (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 21959,64 грн., що суперечить засадам розумності та справедливості.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки заборгованість відповідачки перед банком виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору, тому з відповідачки в користь позивача в примусовому порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитом - 3824,78 грн., заборгованість по відсоткам - 1289,77 грн., заборгованість по комісії по РО - 2625,00 грн. та штраф (пеню) за несвоєчасне погашення кредиту 1131,40 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України при зменшенні розміру збитків, які підлягають стягненню з відповідача, судові витрати також підлягають зменшенню із визначенням їх розміру пропорційно до задоволених позовних вимог.

В зв'язку із частковим задоволенням позову, із відповідачки слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст., ст. 509, 525, 526, 530, 611, 616, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») 3824,78 грн. заборгованості за сумою кредиту, 1289,77 грн. заборгованості за відсотками, 2625,00 заборгованості по комісії по РО, штраф за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1131,40 грн., а всього 8870,95 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят грн. 95 коп.).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_4