Справа № 0907/4100/2012
Провадження № 2/344/721/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

представнкиа позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 06/08/2007 р. позивач та ОСОБА_4. укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого відповідачу надано позику в сумі 40000 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позику до 05/08/2022 р. На забезпечення виконання вказаного зобов`язання 06/08/2007 р. позивач та ОСОБА_5 уклали договір поруки №1/0. Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів 487005,51 гривень боргу за договором споживчого кредиту №0.

09/07/2015 р. позивач подав заяву, в якій просив стягнути з відповідачів грошові кошти в сумі 83002,13 доларів США за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06/08/2007 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені. Також представник позивача надала пояснення про те, що Верховинським районним судом Івано-Франківської області було розглянуто спір за позовом ОСОБА_4 до позивача, яким визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №0 від 06/08/2007 р. також представник позивача надала пояснення, що вказане рішення оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області, який залишив рішення місцевого суду без змін.

В судовому засіданні представники відповідачів просили відмовити в позові з підстави ухвалення судових рішень про визнання договору позики №0 від 06/08/2007 р. недійсним та визнання недійсним договору поруки.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так заочним рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 28/11/2014 р. було розглянуто спір за позовом ОСОБА_4 до позивача, яким визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту №0 від 06/08/2007 р.

Відповідно до пояснень представника позивача та представника відповідача вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області.

15/12/2014 р. рішенням Івано-Франківського міського суду в справі за позовом ОСОБА_5 до позивача визнано недійсним договір поруки №1/0, укладений між ОСОБА_5 та позивачем.

09/02/2016 р. постановлено ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області, якою рішення Івано-Франківського міського суду від 15/12/2014 р. залишено без змін.

Відповідно до п. 3 ст. 131 ЦПК України сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Необхідно зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Таким чином позов позбавлений будь-яких правових підстав, а судовими рішеннями між цими ж сторонами та стосовно їх спорів щодо тих самих договірних відносин вже було встановлено недійсність договору позики та договору поруки, на підставі яких позивач просив стягнути грошові кошти з відповідачів.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06/08/2007 р., відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський