Номер провадження: 22-ц/785/8343/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Калараша А.А., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Крюїнгова компанія «ОСОБА_4 ЛТД» (в особі директора ОСОБА_5) про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2016 року,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ( за участі третьої особи: Крюїнгова компанія «ОСОБА_4 ЛТД» (в особі директора ОСОБА_5) про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів.

Одночасно позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому ОСОБА_2 просив накласти арешт на квартиру 10 в буд. 9 по Шампанському провулку в м. Одесі, гараж, 1/143 частина ГБК «Зірка», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 19а, гараж 10, що належать на праві власності відповідачці, заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження зазначеного нерухомого майна, яке належить їй на праві приватної власності.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2016 року та від 19 липня 2016 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, значно перевищують заявлені позовні вимоги.

Останньою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2016 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 через представника ОСОБА_6 В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановки нової про задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру 10 в буд. 9 по Шампанському провулку в м. Одесі, гараж, 1/143 частина ГБК «Зірка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 19а, гараж 10, що належать на праві власності відповідачці, заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження кв. 10 в буд. 9 по Шампанському провулку в м. Одесі, гаражу, 1/143 частина ГБК «Зірка», розташований за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 19а, гараж 10, що належить їй на праві власності, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, обґрунтовано виходив з того, майно, на яке просить накласти арешт позивач, не є предметом спору та його вартість значно перевищує заявлені позовні вимоги, що виходить за рамки співмірності позовних вимог та заходів забезпечення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. ст. 311, 312 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_8