Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1545/15-ц
Провадження № 2/674/99/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 міської ради

Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 206298 грн.)

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 206298 грн.) посилаючись на те, що 16 лютого 2015 року померла її мати ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з погосподарськими будівлями та знаходяться в м. Дунаївці, вул. Дмитра Жлоби, 67, Хмельницької області.

23 жовтня 2015 року нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу позивачу було видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на грошові вклади, а на житловий будинок з господарськими спорудами було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та погосподарські будівлі.

Відповідно до довідки Дунаєвецького КП «Інвентарбюро» від 13.10.2015 року вказане вище нерухоме майно не було зареєстроване у встановленому порядку.

Належність даного жилого будинку ОСОБА_4 підтверджується договором дарування від 19.06.2003 року, витягом з рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 27.03.2008 року №101, домовою книгою, технічним паспортом на будівлі.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно, а тому ОСОБА_2 звернулась з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити пояснивши суду, що 16.02.2015 року померла мати позивачки. Все наявне в неї майно вона заповітом від 11.12.2013 року заповіла ОСОБА_2 Однак, позивач не може отримати свідоцтво права власності на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада, представник повідомлений належним чином про час та місце слухання справи в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності та вказав про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією заповіту, який посвідчений Малокужелівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області 11 грудня 2013 року зареєстрований в реєстрі за №22, копією спадкової справи №44-2015 заведеної після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57149138 від 24.02.2015 року.

До маси спадкового майна після смерті ОСОБА_4, входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в м.Дунаївці по вул. Дмитра Жлоби, 67 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2015 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в смт.Дунаївці, вул. Дмитра Жлоби, 67 Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після смерті ОСОБА_4 на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Відповідно до абзацу 2, 3 п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 9 червня 2003 року ОСОБА_4 прийняла в дар жилий будинок, що знаходиться в м. Дунаївці, вул. Дмитра Жлоби, 67, який посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Хмельницької області, зареєстровано в реєстрі за №1856, що підтверджується копією даного договору.

Згідно довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» № 62 від 13 жовтня 2015 року вище вказаний договір дарування житлового будинку було зареєстровано за ОСОБА_4 в КП «Інвентарбюро», однак ОСОБА_4 проведені нею реконструкція житлового будинку та побудована господарсько-побутова будівля не здані в експлуатацію і дане майно не зареєстровано в КП «Інвентарбюро».

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України,житловий будинок,будівля,споруда,інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом,якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа,який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту,або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 27 березня 2008 року № 101 ОСОБА_4 надано дозвіл на проведення реконструкції житлового будинку та будівництво господарсько-побутової будівлі в м.Дунаївці по вул. Д.Жлоби,67 на земельній ділянці площею 0,10 га ,що належить їй на праві власності, що підтверджується копією витягу з рішення.

Крім того ОСОБА_4 виготовлено проект господарсько-побутової будівлі загальною площею 96,90 кв.м та реконструкції будинку в м.Дунаївці по вул..Д.Жлоби,67, що підтверджується копією техпроекту від 19.04.2008р. та пояснювальної записки до проекту, які оглянуті в інвентарній справі на домоволодіння.

Статтею 331 ЦК України передбачено,що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,будівлі ,споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом № 127 від 24.05.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: Абзац п'ятий пункту 1.2 розділу 1 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 658 ( z2212-12 ) від 28.12.2012 перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту.

Судом встановлено, що 10.06.2009 року ОСОБА_4 виготовлено Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» технічний паспорт на будівлі особистої власності, згідно якого видно, що в технічному паспорті відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом № 127 від 24.05.2001 року проведено інвентаризацію новоствореного нерухомого майна: складено схематичний план земельної ділянки , план будинку, характеристику будинку та господарських будівель та споруд,на яких зазначено житловий будинок - рік реконструкції 2009 та господарсько-побутову будівлю ,рік побудови 2009,огорожа ,рік побудови 2010.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом № 127 від 24.05.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України не належать до самочинного будівництва: при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштуванням фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ; у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов'язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання; поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень; перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень; заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5%).

Вищевикладене свідчить про те,що померлою ОСОБА_4 завершено реконструкцію житлового будинку та будівництво господарсько-побутової будівлі в 2009 році і вона набула право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і воно не є самочинним.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно після смерті матері за заповітом, відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_4 на час своєї смерті була власником жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями, який знаходиться в м.Дунаївці по вул.Д.Жлоби, 67 Хмельницької області, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1223, 1268-1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом № 127 від 24.05.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями,що знаходиться в м.Дунаївці по вул.Д.Жлоби, 67 Хмельницької області, як за спадкоємицею за заповітом, який належав померлій 16 лютого 2015 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук