31.03.2016 Справа № 127/5096/16-ц
Провадження № 2/127/2735/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Свій позов мотивувала тим, що сторони з 06 лютого 2010 року перебувають у шлюбі. Від спільного проживання вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Син проживає з позивачем, яка здійснює його виховання та утримання. Разом з тим, відповідач проживає окремо, допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. За викладених обставин позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пенківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 10.03.2016 року №381. Позивач працює, однак їй складно матеріально утримувати сина та нести всі витрати з приводу цього. Натомість, відповідач проживає окремо, є фізично здоровою особою та має можливість надавати допомогу на утримання дитини та погоджується сплачувати аліменти в розмірі про який клопоче позивач.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов'язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач здорова, працездатна особа, позов визнав та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Таке визнання позову не суперечить нормам законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, протилежного судом не встановлено, а тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок батьків по її утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач.

Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 15 березня 2016 року.

У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору. Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то з врахуванням того, що суду не надано належний розрахунок суми витрат та підтвердження того, що допомога надавалась саме адвокатом, особа участі в судовому засіданні не брала, тому суд не вважає за можливе стягнути вказані витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 15 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: