У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_4, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5) було укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_4 у строк до 1 лютого 2015 року зобов'язалась укласти договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, ціна вказаного будинку - 17 тис. доларів США. З метою виконання зобов'язання за попереднім договором він передав відповідачам попередню оплату у рахунок суми за основним договором у розмірі 2 500 доларів США. Оскільки у строк до 1 лютого 2015 року основний договір укладено не було, то передана відповідачам сума є авансом, який підлягає стягненню з них у солідарному порядку. Крім того, зазначав що умовами попереднього договору передбачено штраф у розмірі 3 % ціни об'єкту продажу.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просив стягнути: з ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 солідарно аванс у розмірі 2 500 доларів США, що еквівалентно 67 145 грн, та 3 % штрафу від ціни об'єкта у розмірі 510 доларів США, що еквівалентно 13 697 грн 58 коп., а всього 3 010 доларів США, що еквівалентно 80 842 грн 58 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок повернення суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 27 жовтня 2014 року у розмірі 500 доларів США, що еквівалентно 11 007 грн 46 коп. Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у рахунок повернення суми авансу за вказаним попереднім договором у розмірі 2 тис. доларів США, що еквівалентно 44 029 грн 85 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати й направити справу на новий розгляд до цього ж суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивач передав ОСОБА_4 у рахунок покупної вартості будинку кошти у розмірі 500 доларів США та передав ФОП ОСОБА_5 у рахунок витрат, пов'язаних із оформленням вказаного правочину, 2 тис. доларів США. Зазначені обставини підтверджуються попереднім договором укладеним між сторонами. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за вказаним договором не виконали, договір не укладено, то отримані ними кошти є авансом та повинні бути стягнуті.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, виходив із того, що укладений між сторонами попередній договір є нікчемним і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки підставами заявленого позову були обставини, пов'язані з наслідками невиконання відповідачами умов попереднього договору, тобто порушення ними договірних зобов'язань, а не обставини, пов'язані з нікчемністю вказаного договору та правових наслідків його недійсності, то немає підстав для стягнення коштів.

Проте повністюпогодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що 27 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_4 у строк до 1 лютого 2015 року зобов'язалась укласти договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, ціна вказаного будинку - 17 тис. доларів США, а ФОП ОСОБА_5 зобов'язався оформити даний правочин. З метою виконання зобов'язання за попереднім договором ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 попередню оплату у рахунок суми за основним договором у розмірі 2 500 доларів США. У строк до 1 лютого 2015 року основний договір укладено не було.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана ОСОБА_3 відповідачам грошова сума у розмірі 2 500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу, тому висновок суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення авансу за попереднім договором є передчасним.

Зазначена правова позиція викладена в постановіВерховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання апеляційного суду про те, що попередній договір є нікчемним є передчасним, оскільки таких вимог заявлено не було, а, крім того, судом не застосовано положення ст. 570 ЦК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України на зазначені вище положення закону та на доводи позивача уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В. Закропивний

С.П.Штелик