справа № 166/1148/14-ц
провадження №2/166/7/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Ратне 19 лютого 2016 року

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ляха В.І.

за участю секретаря Омелько Н.І.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи на стороні

відповідача ОСОБА_3

представника органу

опіки та піклування ОСОБА_4

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Ратнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання недійсним договору про участь у вихованні та утриманні дитини; за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.05.1996 року по 20.04.2010 року. Шлюб між ними розірвано.

Від спільного подружнього життя в них 03.03.1998 року народився син ОСОБА_5, який проживає з батьком ОСОБА_2 і знаходиться на його утриманні, 25.07.2010 року народилася дочка ОСОБА_6, яка проживає з матірю ОСОБА_1 і знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше як 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з 28.08.2014 року і до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач допомоги на утримання дочки не надає і в добровільному порядку надавати її відмовляється, а тому просить суд стягнути з нього аліменти.

З метою усунення перешкод в захисті права на отримання коштів (аліментів) від відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, позивачки ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного між ними договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12.09.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007. За яким син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, будуть проживати з батьком ОСОБА_2. ОСОБА_1 зобовязується щомісячно сплачувати аліменти ОСОБА_2 на утримання двох дітей, у розмірі 600 грн. щомісячно, по 300 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

У випадку навчання дітей у вищих навчальних закладах з денною формою навчання ОСОБА_1 повинна сплачувати зазначені аліменти до закінчення навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що даний договір є недійсним так як він нею не укладався. Вона його не підписувала та умови не узгоджувала. Він не відповідає її волі, порушує її права та інтереси.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття, та визнати недійсним договір про участь у вихованні та утриманні дитини від 12.09.2011 року, що був посвідчений державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття визнав, в частині визнання недійсним договору про участь у вихованні та утриманні дитини не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 свою позицію обгрунтовував тим, що після укладення між ним та позивачкою ОСОБА_1 нотаріально посвідченого договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, син ОСОБА_5 залишився проживати разом із ним, дочка ОСОБА_6 залишилась проживати з матірю ОСОБА_1. Оскільки умови укладеного між ними договору про участь у вихованні та утриманні дитини не виконувались, а тому відповідач ОСОБА_2 просить припинити дію цього договору.

Відповідач ОСОБА_2 відмовився від зустрічного позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, якому 03.03.2016 року виповнится 18 років, який просив залишити без розгляду. Відмова прийнята судом про що постановлено ухвалу.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Ратнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 вважає позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про участь у вихованні та утриманні дитини, безпідставною.

Оскільки сторони у справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 12.09.2011 року дійсно укладали між собою договір про участь у вихованні та утриманні дитини, який був нею нотаріально посвідчений.

Представник органу опіки та піклування Ратнівської районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_4 вказала, що діями, які були вчинені батьками ОСОБА_2, ОСОБА_1 щодо неповнолітніх сина ОСОБА_5, дочки ОСОБА_6, інтереси дітей не були порушені. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З копій свідоцтв про народження слідує, що в сторін 03.03.1998 року народився син ОСОБА_5, 25.07.2010 року народилася дочка ОСОБА_6.

З укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, який зареєстрований в реєстрі за №1007, слідує, що після розірвання шлюбу між ними, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, будуть проживати з батьком ОСОБА_2. Мати дітей ОСОБА_1 зобовязується щомісячно сплачувати аліменти ОСОБА_2 на утримання двох дітей, у розмірі 600 грн. щомісячно, по 300 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

У випадку навчання дітей у вищих навчальних закладах з денною формою навчання ОСОБА_1 повинна сплачувати зазначені аліменти до закінчення навчання діьтми.

Судом встановлено, що після укладення договору про участь у вихованні та утриманні дитини 12.09.2011 року, в подальшому син ОСОБА_5 залишився проживати з батьком ОСОБА_2, а дочка ОСОБА_6 залишилася проживати з матірю ОСОБА_1.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними ч.1 ст.181 СК України.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення - ст.182 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких він зобовязаний утримувати.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову ч.1 ст.191 СК України.

Враховуючи вік дитини, матеріальне становище сторін та обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти, у розмірі 1000 грн., щомісячно, на користь позивачки ОСОБА_1, починаючи з дня предявлення позову з 28 серпня 2014 року і до досягнення нею повноліття, задовольнивши заявлений позов.

Відповідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини п.1 ч.2 ст.11 ЦК України.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом ст.598 ЦК України.

Згідно ч.1 ч.3 ст.615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.

Умови договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12.09.2011 року сторонами не виконували. Їхні діти, після розірвання шлюбу, син ОСОБА_5 залишився жити разом із батьком ОСОБА_2, а дочка ОСОБА_6 залишилась проживати з матірю ОСОБА_1.

ОСОБА_2 не вимагав від ОСОБА_1 сплати аліментів на утримання дітей. ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_2 не сплачувались після укладення договору про участь у вихованні та утриманні дитини і по даний час.

В силу вимог ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.ст.10,11.212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обовязок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обгрунтовується вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти до висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Від вирішення питання дійсності оспорюваного правочину залежить вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

У справі призначалась почеркознавча експертиза. За висновком якої, підпис від імені ОСОБА_1 розташований в графі «Мати» в договорі про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. (а.с.172-173 т.1).

З доводів відповідача ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державного нотаріуса ОСОБА_7 встановлено, що позивачка ОСОБА_1 була присутня при укладені договору, умови договору їй були зрозумілі, волевиявлення на укладення договору з її сторони було вільним.

Встановлений з доводів відповідача, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, юридичний факт укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12.09.2011 року договору про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3, є достовірним, судом береться до уваги, який обєктивно підтверджується зазначеними в укладеному договорі відомостями про сторін, їх особистими персональними даними (податковими номерами, паспортними даними), про які нотаріус не могла знати без надання їй цих відомостей сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В звязку із чим, висновок почеркознавчої експертизи про те, що підпис від імені ОСОБА_1 розташований в графі «Мати» в договорі про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, суд оцінює критично до уваги не приймає.

Наслідком невиконання сторонами умов договору може бути його зміна або припинення на вимогу однієї з сторін, а не визнання його недійсним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного між ними договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12.09.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007, слід задовольнити частково.

У звязку із недотриманням та порушенням сторонами умов договору, слід припинити дію укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007, з 28 серпня 2014 року, тобто з дня предявлення позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який визнається відповідачем ОСОБА_2.

Припинення дії договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007, на вимогу відповідача ОСОБА_2, не породжує будь-яких негативних наслідків для позивачки ОСОБА_1, і не є перешкодою для позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини.

Судові витрати в справі, у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави, у розмірі 551 грн. 20 коп.. Понесені позивачкою ОСОБА_1 судові витрати при подачі позову в суд про визнання недійсним договору про участь у вихованні та утриманні дитини, у розмірі 243 грн. 60 коп., на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,60,130,212,213,215,224,225 ЦПК України, ст.ст.180-183, ч.1 ст.191 СК України, ст.11 ст.526, ст.598, ч.1. ч.3 ст.615 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Припинити дію укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 12 вересня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ратнівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1007, з 28 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 28 серпня 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Мінімальний розмір аліментів, на одну дитину, не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір, у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на р/р 0320 ГУДКУ у Волинській області м. Луцьк МФО 803014, код 21740439, одержувач коштів Ратнівський район 22030001.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд на протязі 10 днів з дня його проголошення, а для позивачки ОСОБА_1 в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Лях В. І.

.