Провадження № 2п/642/16/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Радько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію майнової шкоди,

встановив:

заочним рішенням Ленінського районного суду від 11 грудня 2015 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволені в повному обємі.

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не був присутній на судовому засіданні, так як не отримував судові повістки, тому був позбавлений можливості взяти участь у змагальному процесі та довести безпідставність позову.

В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала та просив її задовольнити, посилаючись на неможливість явки в судові засідання через хворобу матері, а також вказав на те, що був позбавлений заявити суду клопотання про допит свідка.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, вказуючи на належне повідомлення ОСОБА_2 про день та час розгляду справи в суді.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав:

у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач була присутня в підготовчому судовому засіданні 17.04.2015р., що підтверджується журналом судового засідання (а.с.76), висловлювала свою думку щодо можливості призначення справи до судового розгляду, вирішення спору мирним шляхом, надання доказів та заявлення клопотань. Крім цього, відповідно до журналу судового засідання від 10.08.2015р. (а.с.101), вбачається, що відповідачка була присутня в судовому засіданні, де їй були розясненні її права та зясована думка щодо наявності клопотань, також було розпочате судове слідство, надана можливість надати свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог, задати свої запитання представнику позивача та оголошено перерву для виклику свідка. Однак, в послідуючі судові засідання: 02.09.2015р. (повідомлена згідно явочного листа а.с.103), 30.11.2015р. (повідомлена згідно поштового повідомлення а.с.117), 11.12.2015р. (повідомлена згідно телефонограми особисто а.с.121) відповідач не з'являвся на слухання справи. В день ухвалення заочного рішення відповідач не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Посилання відповідача на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізовувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні. В судовому засіданні були вивчені докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, однак вони не знайшли свого підтвердження, враховані особисті пояснення та позиція щодо часткового визнання позовних вимог. Крім цього, заявник ОСОБА_2 підтвердила про належне повідомлення її про день та час розгляду справи в суді.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

заяву відповідача про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: