Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє ДавиденкоАнастасія Іванівна, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія») про стягнення страхового відшкодування, який мотивований тим, що 16 травня 2014 року в місті Луцьку по вул. Г. Артемовського внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача марки «Iveco Daily», державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень.

У зв'язку з відсутністю травмованих людей та за згодою учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин його скоєння було складено європротокол.

Цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

19 травня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування, з усіма документами, що вимагались. 29 травня 2014 року страховою компанією прийнято рішення про виплату позивачу 13 000,00 грн страхового відшкодування.

Однак станом на момент подачі позову страхове відшкодування ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було здійснено лише в сумі 2 000,00 грн.

Враховуючи вище наведене, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 10 282,22 грн боргу по страховому відшкодуванню, 267,18 грн - три відсотки річних, 5 967,32 грн - індекс інфляції, 3 225,52 грн - нарахованої пені.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в користь ОСОБА_4 10 282,00 грн страхового відшкодування, 267,18 грн 3% річних, 5 967,32 грн індексу інфляції та 3 225,52 грн пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє Давиденко А.І., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов частково в частині виплати суми страхового відшкодування у розмірі 10 282,22 грн та пені в розмірі 3 225,52 гри, у іншій частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат відмовити.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 близько 17:00 год 16 травня 2014 року, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Г. Артемовського в місті Луцьку здійснив різкий маневр (поворот вліво) з місця паркування що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Iveco Daily», державний номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Iveco Daily» зазнав механічних пошкоджень.

У зв'язку з відсутністю травмованих людей та за згодою учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин її скоєння в порядку, визначеному п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mercedes-Benz S550», державний номерний знак НОМЕР_2, була забезпечена ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом АС/8299631 від 21 жовтня 2013 року.

19 травня 2014 року ОСОБА_4 подав до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, а 29 травня 2014 року - заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до звіту № 470/14 від 14 липня 2014 року вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Iveco S1», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді (з врахуванням ПДВ в сумі 1 923,64 грн) складає 15 205,86 грн.

Листом від 21 серпня 2014 року № 7584 ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила ОСОБА_4 про прийняте рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі 13 282,22 грн.

Страхове відшкодування виплачено позивачу частково в сумі 3 000 грн.

Згідно пункту 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» прострочило зобов'язання перед позивачем з виплати страхового відшкодування, що є грошовим зобов'язанням, а тому на користь позивача підлягають стягненню суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє ДавиденкоАнастасія Іванівна, відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О.Карпенко
Г.І. Мостова