Провадження №6/428/126/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визначення та встановлення способу подальшого рішення Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р.,

встановив:

Сєвєродонецький МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про визначення та встановлення способу подальшого рішення Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р., мотивуючи заяву тим, що на виконанні Сєвєродонецького МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавчий лист, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 18.05.2016р. по цивільній справі №428/3906/15-ц, резолютивною частиною якого є зобовязати автогаражне товариство «Супутник» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. За вказаним виконавчим документом боржником є автогаражне товариство «Супутник». 14.07.2016р. головою правління АТ «Супутник» ОСОБА_2 подано до відділу заяву, згідно якої виконати рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист №428/3906/15-ц неможливо, оскільки ОСОБА_1 вже звільнено з посади головного бухгалтера на підставі наказу №3 від 31.08.2011р. згідно ч.4 ст. 40 КЗпП України. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, стягувачем ОСОБА_1 було подано заяву з прохання звернутись до суду за розясненням виконання рішення суду, оскільки з наказом про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України вона не згодна. Тому, Сєвєродонецький МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області звернувся з заявою до суду і просить визначити та встановити спосіб подальшого виконання рішення суду про зобовязання авто гаражного товариства «Супутник» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Представник заявника Сєвєродонецький МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вказав, що представник заявника не може прибути у судове засідання через раніше заплановані виконавчі дії.

Представник заінтересованої особи АТ «Супутник», заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не зявились , про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Така ж норма міститься і в ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження».

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії виконавчого листа №428/3906/15-ц, виданого 18.05.2016р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, вирішено зобовязати автогаражне товариство «Супутник» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51434211 від 25.05.2016р., Сєвєродонецьким МВ ДВС відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №428/3906/15-ц, виданого 01.02.2016р. та надано боржнику АТ «Супутник» строк для добровільного виконання рішення суду. Відповідно до копії заяви голови правління АТ «Супутник» ОСОБА_2 від 14.07.2016р., виконати рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист №428/3906/15-ц неможливо, оскільки ОСОБА_1 вже звільнено з посади головного бухгалтера на підставі наказу №3 від 31.08.2011р. згідно ч.4 ст. 40 КЗпП України.

Отже, підставою для звернення Сєвєродонецького МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області до суду з заявою про визначення та встановлення способу подальшого рішення Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р. слугувала саме заява АТ «Супутник» про неможливість виконання рішення суду з причини наявності наказу №3 від 31.08.2011р. про звільнення ОСОБА_1 згідно ч.4 ст. 40 КЗпП України. Стосовно цього суд зазначає. Відповідно до копії рішення апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р. по цивільній справі №428/3906/15-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ «Супутник» про звільнення з роботи та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, ухвалено нове рішення по справі, яким вирішено зобовязати автогаражне товариство «Супутник» видати наказ про звільнення з роботи ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, відповідно до копії ухвали Апеляційного суду Луганської області від 27.07.2016р. по цивільній справі №428/3906/15-ц за заявою АТ «Супутник» про перегляд рішення Апеляційного суду Луганської області за ново виявленими обставинами, у задоволенні заяви було відмовлено. При цьому суд зауважує, що наказ авто гаражного кооперативу «Супутник» №3 від 31.08.2011р. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера з 03.08.2011р. за п.4 ст. 40 КЗпП України був досліджений повністю судом, висловлена позиція суду щодо його наявності та вказано, що якщо вищевказаний наказ і видавався, проте він не був реалізований, і судом встановлено, що ОСОБА_1 в подальшому перебувала у трудових відносинах з АТ «Супутник». Отже з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у даній справі відсутні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визначення та встановлення способу подальшого рішення Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р..

Керуючись ст. 209-210, 293, 373 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визначення та встановлення способу подальшого рішення Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016р., відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя .