Справа №265/5585/16-ц
Провадження №2/265/2170/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участі секретаря - Азарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів з вимогою визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: кв. 67 в буд. 11 корпус 1 по вул. Київській в м. Маріуполі, посилаючись на те, що їй на підставі ордеру від 17 серпня 1998 року була надана вказана квартира, наймачем якої вона є. Натомість у спірній квартирі також зареєстровані її онука, ОСОБА_2, та її правнук, малолітній ОСОБА_3. При цьому вказувала, що ОСОБА_2 разом із своїм сином, ОСОБА_3, 2011 р. н., у вересні 2014 року із чоловіком виїхали до Росії на опостіней місце проживання, де зареєстрували дитину, ОСОБА_3, та постійно тепер мешкають. Оскільки речей відповідачки у спірному житні немає, добровільно виписуватись остання не бажає, тому позивачка змушена нести додаткові витрати по комунальним платежам на утримання АДРЕСА_1. Через порушення її прав просила таким чином суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка, ОСОБА_1, не зявилась, надавши суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність, наполягаючи при цьому на задоволені поданого нею позову.

Відповідачка, ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надавши при цьому суду нотаріально посвідчену заяву, де вона визнає заявлені до неї вимоги, не заперечує проти зняття її та сина, ОСОБА_3, з реєстрації АДРЕСА_2, бо у теперішній час офіційно з родиною зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 РФ.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за відсутності представника третьої особи із максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_3 була надана на підставі ордеру № 005235 від 17 серпня 1998 року, що підтверджується копією особового рахунку на таку квартиру (а. с. 7).

З копії вказаного особового рахунку № 011-1-67 на кв. 67 в буд. 11 корпус 1 по вул. Київській в м. Маріуполі, наданого представниками ККП «КК Східна», вбачається, що у даному житловому приміщенні зареєстровані з 18 травня 1994 року ОСОБА_1, яка є наймачем вказаної квартири, ОСОБА_2, онука наймача, та з 10 серпня 2013 року ОСОБА_3, правнук наймача, 2011 р. н., що також підтверджується відомостями Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в Донецькій області від 5 жовтня 2016 року (а. с. 7, 11, 12).

Згідно із актом від 7 вересня 2016 року, складеного представниками ККП «КК «Східна», вбачається, що у АДРЕСА_1, будучи зареєстрованими, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 2011 р. н., не мешкають за свідченнями сусідів по такому будинку, починаючи з вересня 2014 року по теперішній час (а. с. 8).

Спорідненість ОСОБА_1 з відповідачкою, ОСОБА_2, а також з сином останньої ОСОБА_3 визнавалось позивачкою.

При цьому з нотаріально посвідченого свідоцтва про народження, виданого 11 січня 2012 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 20, вбачається, що ОСОБА_3 народився 23 грудня 2011 року, батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Суд зауважує, що матеріли справи також містять нотаріально посвідчену заяву від батька ОСОБА_3, 2011 р. н., ОСОБА_4, де він не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України наймач або члени його родини можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 (десяти) років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Суд при цьому враховує, що фактично більше шести місяців у АДРЕСА_1 ані ОСОБА_2, ані її син, ОСОБА_3, не мешкають без поважних причин.

Також суд зауважує, що оскільки син ОСОБА_2, ОСОБА_3, 2011 р. н., не мешкає разом із своєю прабабусею, ОСОБА_1, то місцем проживання дитини є те місце, де він мешкає разом із своїми батьками, на яких саме покладається обовязок щодо забезпечення належних житлових умов дитини.

Натомість факт реєстрації з 11 серпня 2015 року малолітнього ОСОБА_3 разом із його батьками АДРЕСА_4 РФ та відвідування дитиною дитячого садка з 11 січня 2016 року підтверджується довідкою від 15 червня 2016 року адміністрації Люблінського поселення Омської області РФ, довідкою «Дитячого садка № 253» міста Омська від 14 вересня 2016 року, нотаріально посвідченою довідкою про реєстрацію за місцем мешкання № 1566 від 11 серпня 2015 року, а також нотаріально посвідченими копіями паспортів громадян ОСОБА_5 Федерації на ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

За таких обставин, встановлених в судовому засіданні, а також на підставі зазначених норм права суд дійшов висновку, що відповідачка, залишаючись зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не користуючись зазначеним житловим приміщенням понад шість місяців без поважних причин, є такою, що втратила право користування таким житлом.

Таким чином внаслідок втрати ОСОБА_2 права на користування спірним житлом, то право на його користування також втратив її син ОСОБА_3, який мешкає разом із нею.

Суд зауважує, що наявність відомостей про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом зі своїми батьками свідчить про дотримання прав малолітньої дитини по вказаній справі.

На підставі переліченого заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою 67 в будинку 11 корпус 1 по вулиці Київській в місті Маріуполі Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя