АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/9048/15-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Номер провадження 22-ц/791/2968/2015 Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
При секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до прокуратури Херсонської області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до прокуратури Херсонської області, Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, зазначаючи, що в 2011 році прокуратурою Херсонської області відносно нього порушено кримінальну справу, під час досудового слідства якої постановою старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області на належні йому човен «Казанка 2» та човновий мотор «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430 накладено арешт, та це майно передано на зберігання до Лінійного відділення у порту Херсон УМВС України в Херсонській області.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28.01.2015 року порушена щодо нього кримінальна справа закрита у звязку із закінченням строків давності, його звільнено від кримінальної відповідальності та вирішено питання про скасування накладеного арешту шляхом повернення йому вилученого майна, про що було видано судом виконавчий лист, на підставі якого ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження.

Постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 18.05.2015 року зазначений виконавчий документ повернутий йому з підстав відсутності вказаного у виконавчому листі майна на зберіганні в Лінійному відділенні у порту Херсон УМВС України в Херсонській області.

Посилаючись на те, що місцезнаходження вказаного вище майна не відоме, що свідчить про завдану органами прокуратури Херсонської області та УМВС України в Херсонській області матеріальну шкоду, позивач просив суд стягнути з держави шляхом списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Херсонській області з рахунку державного бюджету на його користь для відшкодування шкоди, завданої органами державної влади та їх службовими особами, суму в розмірі 176 000 грн.

Рішенням суду від 23 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення заявлених ним вимог, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та суперечать положенням діючого в Україні законодавства, що регулює спірні правовідносини.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу УМВС України в Херсонській області та прокуратура Херсонської області доводи скарги не визнали, рішення суду просили залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що не надавши докази у підтвердження права власності або володіння спірним майном, позивач не довів факт порушення цих прав і не має права вимоги щодо відшкодування вартості майна, яке йому не належить.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає суті правовідносин, що склалися між сторонами та нормам матеріального права, які ці правовідносини регулюють.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 перебував у статусі обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 3, 364 ч. 1 (в редакції від 21.02.2014 року), 28 ч. 3, 249 ч. 1 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 18.07.2011 року накладено арешт на майно ОСОБА_5, де б воно не знаходилося, а саме: ТОЗ 34 Р, 12 к. № 011425, ТОЗ 34 Р, 12 к. № 3864, автомобіль ЗАЗ 1102217 д/н ВТ 8894АА, човен «Казанка 2» без номера, човновий мотор «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430.

Відповідно до протоколу накладення арешту на майно, складеного 14 жовтня 2011 року оперуповноваженим УДСБЕЗ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_7 на підставі постанови про накладення арешту на майно від 18.07.2011 року, здійснено опис майна, на яке накладено арешт, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 і знаходиться за адресою: Голопристанський район, с. Бехтери, вул. Ушакова, 25, а саме описано: автомобіль ЗАЗ 1102 17, державний номер НОМЕР_1 у задовільному стані орієнтовною вартістю 8000 грн.; човен «Казанка 2» без номера у доброму стані орієнтовною вартістю 8000 грн. та човновий двигун «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430 у доброму стані орієнтовною вартістю 40 000 гривень.

При цьому автомобіль ЗАЗ 110217 був переданий на зберігання ОСОБА_5, а човен «Казанка 2»; човновий двигун «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430 були вилучені та передані лінійному відділенню в порту Херсон (м. Херсон, вул. Петренка, 23), (а.с. 4).

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 січня 2015 року, яка набрала законної сили, постановлено кримінальну справу, зокрема по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 3, 364 ч. 1 (в редакції від 21.02.2014 року), 28 ч. 3, 249 ч. 1 КК України, закрити у звязку із закінченням строків давності, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Арешт, який накладався відповідно до постанови старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області від 18.07.2011 року на все майно ОСОБА_5, втому числі човен «Казанка 2» без номера, човновий мотор «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430, скасовано з поверненням ОСОБА_5 вилученого у нього майна (а.с. 5-9).

10 квітня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона видав виконавчий лист про виконання наведеної вище постанови в частині повернення ОСОБА_5 вилучених у нього речей. Боржником суд зазначив лінійне відділення у порту Херсон УМВС України в Херсонській області (а.с. 10).

Постановою від 20 квітня 2015 року державний виконавець ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні відкрив виконавче провадження про примусове виконання зазначеного вище виконавчого листа, а постановою від 18 травня 2015 року повернув виконавчий лист ОСОБА_5 як стягувачеві без виконання з тих підстав, що згідно довідки ЛВ у порту «Херсон» УМВС України в Херсонській області від 06.05.2015 року вказане у виконавчому документі майно у нього на зберіганні не перебуває (а.с. 11-12).

Місцезнаходження спірного майна суд першої інстанції не встановив і на таке відповідачі не вказували.

В процесі перегляду справи в апеляційному порядку прокурором надані листи директора Чорноморського біосферного заповідника про те, що човновий двигун «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430 утримується на балансі установи з жовтня 2006 року по теперішній час. На сьогоднішній день (11.12.2015р.) знаходиться у підзвіті у матеріально-відповідальної особи і за даними інвентаризації є в наявності (а.с. 80).

Моточовен «Казанка 2» (без номера) на балансі у Чорноморському біосферному заповіднику» не обліковується.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що спірне майно вилучено правоохоронними органами саме у ОСОБА_5 і його право власності чи право володіння цим майном оспорене і спростоване в установленому законом порядку не було, колегія суддів вважає висновки суду щодо відсутності у позивача права вимоги про відшкодування збитків, завданих втратою майна, помилковим.

Вирішуючи питання щодо особи, відповідальної за втрату майна обвинуваченого, колегія суддів, виходячи із обставин, які позивач зазначає як підставу заявлених ним вимог, вважає, що спірні правовідносини є позадоговірними і регулюються ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, його посадової або службової особи при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів чи посадових або службових осіб.

Для покладення на відповідальних осіб обовязку щодо відшкодування завданої шкоди відповідно до положень наведених норм матеріального права необхідно встановити наявність таких умов: факт заподіяння шкоди; незаконність рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових або службових осіб; причинний зв'язок між заподіяною шкодою та незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних органів, їх посадових або службових осіб.

Враховуючи, що незаконність рішень слідчого СВ прокуратури Херсонської області щодо накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні судом не встановлено і належними доказами не підтверджено, а застосування до спірних правовідносин ст. 1176 ЦК України, яка регулює відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), виключається через відсутність факту незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності і т.д., колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача, заявлених до прокуратури Херсонської області.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що опис спірного майна відповідно до постанови слідчого від 18.07.2011 року про накладення арешту здійснив оперуповноважений УДСБЕЗ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 із вилученням майна ЛВ в порту «Херсон» УМВС України в Херсонській області без передачі на зберігання та обґрунтування необхідності вилучення, як це передбачалося ст. 126 КПК України в редакції, що діяла на час вчинення зазначеної процесуальної дії, згідно з якою майно, на яке накладено арешт, описується і може бути передане на зберігання представникам підприємств, установ, організацій або членам родини обвинуваченого чи іншим особам. Особи, яким передано майно, попереджаються під розписку про кримінальну відповідальність за його незбереження.

За змістом наведеної норми процесуального права майно вилучається лише тоді, коли воно не може бети залишено на зберігання. Вилученню підлягає особливо цінне майно, коштовності, цінні папери, гроші, які передаються на зберігання в фінансові органи.

Отже, здійснивши накладення арешту на майно обвинуваченого з порушенням вимог закону щодо забезпечення його збереження, посадові особи УМВС України в Херсонській області вчинили дії, які відповідно до ст. 1174 ЦК України є підставою для покладення на державу відповідальності за втрату майна, що підлягає поверненню ОСОБА_5 відповідно до постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 28 січня 2015 року.

Згідно із ст.ст. 167, 170 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава набуває і здійснює цивільні права і обовязки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про міліцію», який діяв на час виникнення спірних правовідносин та на час вирішення спору судом, міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

При порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобовязана вжити заходів до поновлення цих прав, відшкодування завданих матеріальних збитків, на вимогу громадянина публічно вибачитися.

Працівник міліції, який виконує свої обовязки відповідно до наданих законодавством повноважень та у межах закону, не несе відповідальності за завдані збитки. Такі збитки компенсуються за рахунок держави (ст. 24 Закону).

Згідно зі ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Такий порядок визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», який встановлює випадки, умови та порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Оскільки предметом спору не є шкода, завдана наведеними вище рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідних органів, дія Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на спірні правовідносини не поширюється.

Частинами 1,6 ст. 1176 ЦК України, що регулює відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Отже, зважаючи на наведені вище положення цивільного законодавства та встановлені судом обставини справи, шкода, завдана незаконними діями працівників міліції у кримінальному провадженні, які призвели до втрати вилученого у позивача як у обвинуваченого майна, не підлягає відшкодуванню шляхом безспірного списання коштів державного бюджету Державним казначейством України, а повинні відшкодовуватися УМВС України в Херсонській області у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників».

При цьому колегія суддів враховує, що на час вирішення спору та перегляду справи в апеляційному порядку УМВС України в Херсонській області не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і питання щодо його ліквідації та правонаступництва не вирішено.

Вирішуючи питання щодо розміру грошових коштів, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_5, колегія суддів вважає заявлені ним вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, заявивши вимогу про стягнення вартості вилученого майна, позивач не надав суду доказів, які б підтвердили його право власності на нього, в той час, як відповідачі довели ту обставину, що вилучений у позивача човновий двигун «Сузукі 70» DF 70, 07001 F 682430 утримується на балансі Чорноморського біосферного заповідника, у трудових правовідносинах із яким перебував ОСОБА_5 на час вилучення майна, на сьогоднішній день знаходиться у підзвіті матеріально-відповідальної особи і за даними інвентаризації є в наявності (а.с. 80).

З огляду на наведене, вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення вартості зазначеного човнового двигуна колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Що ж стосується відшкодування вартості вилученого човна «Казанка 2», без номера, то відповідачі не спростували факт його належності позивачеві.

Та обставина, що відповідно до електронної версії Державного судового реєстру України та Суднової книги України, що ведеться Укрморрічінспекцією, відстуні записи по суднах, власником або судновласником яких є ОСОБА_5, а отже спірний човен не зареєстрований за останнім, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності у позивача права власності чи права володіння зазначеним майном, оскільки за діючим в Україні законодавством право власності на рухому річ не повязано з його державною реєстрацією, в той час як відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набування права власності не встановлена судом.

Отже, вилучивши у позивача човен «Казанка 2», без номера, який є предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст. 179 ЦК ), посадові особи УМВС України зобовязані були забезпечити його схоронність і в даному випадку повернути позивачеві відповідно до постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 28.01.2015 року, однак не можуть цього зробити через відсутність майна, як і не вказують на місце знаходження спірного човна чи на особу, яка ним володіє.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання вартості втраченого з вини УМВС України човна.

При визначенні розміру вартості, враховуючи, що ОСОБА_5 не підтвердив належними доказами визначену ним суму в 66 000 грн., слід виходити із визначеної при описі майна, на яке накладено арешт, орієнтовної вартості човна «Казанка 2» в розмірі 8000 грн., яка й підлягає стягненню на користь позивача з УМВС України в Херсонській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8000 грн.

В решті частині позовних вимог та в задоволенні позову до Прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області слід відмовити за необґрунтованістю з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. 25 Бюджетного Кодексу України, керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8000 гривень.

В решті частині позовних вимог та в задоволенні позову до Прокуратури Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області про відшкодування шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: Т.Г. Фурман

ОСОБА_3