Єдиний унікальний номер 733/320/15-ц
Номер провадження 2/728/2/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Новікова О.М.

при секретарях - Горбач Н.Д. та Макаренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя Позов обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі з 04 січня 2012 року, який був зареєстрований в Ніжинському міськрайонному управлінні юстиції Чернігівської області та у період спільного проживання набули у спільну сумісну власність майно, а саме: меблеву стінку «Ніколь» вартістю 4000 грн., меблевий диван «Домовий» вартістю 4400 грн., мебель кухні «Софт» вартістю 820 грн., а всього на загальну суму 9220 грн. для придбання вказаного майна відповідачем було взято кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 10315 грн.34 коп. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію в сумі 4610 (чотири тисячі шітьсот десять) грн. за половину спільного майна подружжя, яке залишилось у користуванні ОСОБА_2, а саме: меблева стінка «Ніколь» вартістю 4000 грн., меблевий диван «Домовий» вартістю 4400 грн., мебель кухні «Софт» вартістю 820 грн., а всього на загальну суму 9220 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та поросить його задовольнити, не заперечує проти завершення розгляду справи без участі її представника - адвоката Негоди А.М., при цьому пояснила, що фактично ще новий 2014 рік вони святкували разом з відповідачем та його товаришем в місті Ніжин на квартирі яку винаймали, після погіршення відносин вона 15 квітня 2014 року забрала дитину та переїхала проживати до батьків, залишивши меблі в зазначеній квартирі та з цього часу припинили шлюбні відносити, вважає, що так як вказане майно залишилось у користуванні відповідача то половина його вартості він має їй відшкодувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просить суд відмовити в задоволенні позову, вказав, що між ними припинені шлюбні відносини з осені 2013 року, саме з цього часу він перестав постійно проживати з позивачкою та залишив її на квартирі яку знімали в місті Ніжин, там же залишилися і меблі, які вона продала і виручені кошти залишила собі, він не претендує на будь яке відшкодування, але вважає, що і сам нічого сплачувати не повинен.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є кумою позивачки, в липні чи серпні 2014 року була в зйомному помешканні ОСОБА_1 у місті Ніжин і бачила там на той час меблі, в тому числі меблеву стінку, диван та кухню, які були ними придбані у кредит, тоді там проживав відповідач, хто забрав собі меблі їй невідомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що є товаришем батька позивача, 20 квітня 2014 року їхав власним автомобілем з Києва і на прохання товариша забрав його дочку з дитиною із міста Ніжин, так як в їх сім*ї виник конфлікт, на той час в їх квартирі ще стояли меблева стінка, диван і кухня.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є батьком позивача ОСОБА_1, до 2014 року вона проживала із відповідачем, а в квітні 2014 року, на грунті постійних сварок, припинила з ним проживати, саме тоді її з дитиною з міста Ніжин привіз його товариш ОСОБА_5, меблі залишилися у зйомній квартирі в Ніжині.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що її син ОСОБА_8 проживав в квартирі навпроти сім*ї ОСОБА_1, коли вони припинили проживати разом, то він придбав їх меблі за сім тисяч гривень та перевіз на іншу зйомку квартиру, про це він повідомив їй особисто, де фактично син проживає на даний ча сона повідомити не може та не має з ним зв'язку, кому він віддав гроші повідомити не може.

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1.

Під час перебування сторін у шлюбі ними було нажито спільне майно, а саме: меблеву стінку «Ніколь» вартістю 4000 грн., меблевий диван «Домовий» вартістю 4400 грн., мебель кухні «Софт» вартістю 820 грн., а всього на загальну суму 9220 грн. для придбання вказаного майна відповідачем було взято кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 10315 грн.34 коп., що підтверджено доданими до позову письмовими доказами (а.с. 5,7,8).

Виходячи із змісту ст.70 СК України майно, що є у спільній власності, може бути поділене між співвласниками, при цьому, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства (окрім іншого) є справедливість, добросовісність та розумність.

Аналізуючи та оцінюючи покази сторін по справі та допитаних в судовому засіданні свідків суд дійшов висновку, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, спірне майно певний час знаходилось на квартирі в місті Ніжин, яку винаймало подружжя ОСОБА_1, в подальшому воно було придбане невстановленою особою ОСОБА_8 за 7000 грн. і місце знаходження даної особи та самого майна на даний час невідоме, про це вказує свідок ОСОБА_7, яка викликалась за клопотанням відповідача. За таких обставин поділ майна в натурі неможливий. Зважаючи, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили в судовому засіданні ту обставину, що на час коли позивач залишила зйомну квартиру в якій проживала з відповідачем і там залишилися спірні меблі, то суд вважає, що нею надано достатні докази на підтвердження того, що спірне майно залишилось у віданні відповідача. При цьому, свідок ОСОБА_7, яка викликалась за клопотанням саме відповідача, фактично відмовилась надати суду дані щодо місця знаходження її сина ОСОБА_8, яким було придбане спірне майно і покази якого мають суттєве значення для з*ясування того, кому ж були сплачені кошти за спірне майно, що закономірно породжує сумнів у тому, що покази відповідача відповідають дійсності, тому суд вважає, що відповідачем в ході судового розгляду не доведено факт, що саме позивачем було реалізоване спірне майно і саме вона отримала кошти від його реалізації.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню в порядку запропонованому позивачем, а саме шляхом стягнення з нього грошової компенсації за половину майна яке залишилось у його користуванні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 200.00 грн. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 200 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 7, 60, 61, 69, 70 СК України, ст.ст. 3, 16 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 4610 (чотири тисячі шітьсот десять) грн. на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за половину спільного майна подружжя, яке залишилось у користуванні ОСОБА_2, а саме: меблева стінка «Ніколь» вартістю 4000 грн., меблевий диван «Домовий» вартістю 4400 грн., мебель кухні «Софт» вартістю 820 грн., а всього на загальну суму 9220 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 200(двісті ) грн., понесені нею оплатою послуг адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були у судовому засіданні під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя : О.М. Новіков