Справа № 433/275/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого- судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області про встановлення факту володіння,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2016 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Свої вимоги мотивує тим що, йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: м.Луганськ, вулиця Братьєв Палкіних,36, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.12.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 і зареєстрований в реєстрі правочинів 17.12.2010 року № витягу 9398155. Право власності зареєстровано 07.02.2011 року в Міському комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації. На його імя видано та складено технічний паспорт на цей житловий будинок. Враховуючи ситуацію в м. Луганську та проведення АТО на його території він вирішив продати належний йому житловий будинок, але виявив відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 17.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2, знайти його не вдалось. Звернувшись із питанням про можливість оформлення дублікату втраченого договору купівлі-продажу до Головного територіального управління юстиції у Луганській області йому було повідомлено, що діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_2 була зупинена з 25.01.2016 року наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області №57/В від 25.01.2016 року, а також те, що нотаріуси тимчасово позбавлені можливості вчиняти нотаріальні дії, які викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів. Зазначене позбавляє його права оформити дублікат договору купівлі-продажу для оформлення угоди по купівлі - продажу будинку, тобто відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє можливості належного здійснення ним прав власника. Тому він змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту володіння на праві власності житловим будинком за адресою: вулиця Братьєв Палкіних, будинок 36 у місті Луганську.

У судове засідання заявник не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю.

Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та доведені і їх слід задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Відповідно до статті 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільній справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого

провадження справи, зокрема про встановлення фактів що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, метою звернення заявника до суду відповідно до ст. 256 ЦПК України, є встановлення факту володіння ним житловим будинком на праві приватної власності для здійснення ним права вчиняти дії щодо розпорядження майном.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року зі змінами і доповненнями, розяснено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Судом встановлено наступне.

Заявнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 36 по вулиці Братьєв Палкіних у місті Луганську, що підтверджується наступними копіями документів: договором купівлі - продажу житлового будинку від 17.12.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2Л.(а.с.6-7); витягом з Державного реєстру правочинів №9398155 від 17.12.2010 року (а.с.8); витягом про державну реєстрацію прав у Міському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації №28921166 від 07.02.2011 року (а.с.9); технічним паспортом на будинок від 18.11.2010 року (а.с.10-15); інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №54465215 від 03.03.2016 року, з якої також вбачається, що заборони відчуження на даний житловий будинок відсутні, в Держаному реєстрі іпотек житловий будинок не перебуває (а.с.24-25).

З листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області на імя заявника ОСОБА_1 від 11.02.2016 року за № 2575/22/5 вбачається, що діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_2 по Луганському міському нотаріальному округу була зупинена наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській область від 25.01.2016 №57/В з 25 січня 2016 року у звязку з чим видача дубліката договору купівлі-продажу від 17.12.2010 неможлива (а.с.16-17).

Тобто у заявника відсутня можливість у відновленні втраченого договору купівлі - продажу житлового будинку, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2 і який необхідний йому для продажу цього житлового будинку.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статі 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведенного у суду є всі підстави для задоволення заяви заявника.

На підставі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. ст. 317,319,321 ЦК України, п. п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,

що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року , керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа заінтересована особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області про встановлення факту володіння задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_1 на праві власності житловим будинком № 36 по вулиці Братьєв Палкіних у місті Луганську.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.