Справа № 646/9109/15-ц
№ провадження 2/646/129/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.16 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді Корекян Н.Р.,

при секретарі судового засідання: Біляєві М.О.

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, третя особа: заступник Генерального прокурора України ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду, з позовом до Прокуратури Харківської області, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, третя особа: заступник Генерального прокурора України ОСОБА_2, в якому просить визнати незаконною бездіяльність органів прокуратури та стягнути з Державного бюджету України в якості компенсації за моральну шкоду 1000000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 06 грудня 2007 року Харківський апеляційний адміністративний суд частково задовольнив його позовні вимоги до Харківського національного університету внутрішніх справ в частині поновлення його на роботі, виплаті коштів, перерахунку вислуги років.Після винесення зазначеної постанови його відповідно до вимог ст. 124 Конституції України та ст. 256-257 КАС України мали негайно поновити на роботі та регулярно виплачувати заробітну плату з 06.12.2007 року, оскільки він був діючим співробітником ОВС України.Проте ХНУВС не тільки не поновив його на роботі, а навпаки прийняв усі заходи для умисного невиконання постанови суду. Наказ про його поновлення на роботі був виданий 28.04.2010 року, а рішення з приводу перерахунку йому вислуги років було виконано 11.12.2013року.Враховуючи те, що ХНУВС в добровільному порядку не виконував судове рішення, він 23.04.2008 року був вимушений звернутися до прокуратури Харківської області з приводу його незаконного звільнення, невиплати заробітної плати, невиконання рішення суду.Матеріали були перенаправлені в прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова, яка неодноразово виносила необґрунтовані постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, які були скасовані судами. На теперішній час скасовано десять постанов прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи та існує 14 судових рішень щодо неправомірних дій прокуратури Комінтернівського району м. Харкова щодо перевірки його заяви від 23.04.2008року. З приводу неправомірних дій посадових осіб прокуратури Комінтернівського району м. Харкова позивач звертався до прокуратури Харківської області та до Генеральної прокуратури України. Однак його звернення були розглянуто неналежним чином, Генеральна прокуратура України направляла його заяви на адресу прокуратури Комінтернівського району м.Харкова. Апеляційний суд Харківської області двічі виносив окремі ухвали щодо прокурора Харківської області, проте нічого не змінилось. Постановами Печерського районного суду м.Києва задовольнялися його скарги,суд визнавав дії(бездіяльність)ГПУ незаконними та зобов?язував Генеральну прокуратуру України розглянути заяву позивача від 19.03.2011року про скоєння злочину працівниками прокуратури Харківської області. Позивач стверджує, що його порушені права не поновлені, порушення Закону не припинені, досудове розслідування у кримінальних провадженнях проводиться неналежно, особи, що вчинили та вчиняють правопорушення, до відповідальності не притягнуті, через систематичну бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області та Генеральної прокуратури України. Все викликає в нього дискомфорт та почуття несправедливості, як громадянина України, оскільки люди, що вчинили кримінальне правопорушення, продовжують службу в ОВС України, отримують звання, займаються педагогічною діяльністю та правовою роботою, отримують наукові ступені, звання тощо , він вимушений ініціювати судові слухання в судах різних інстанцій та різних юрисдикцій, що забирає в нього багато часу, завдає шкоду його здоров'ю, порушує життєві ритми та зв'язки, для поновлення яких йому необхідні додатковий час та зусилля.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсягу,додатково клопотав про долучення до матеріалів справи ухвал слідчих суддів з тієї підстави що до теперішнього часу не вирішено питання про притягнення посадових осіб органів прокуратури та ХНУВС до відповідальності.

Представники Прокуратури Харківської області, Генеральної прокуратури України, третьої особи: заступник Генерального прокурора України ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачена цивільна відповідальність органів прокуратури. Окрім того органи прокуратури належним чином виконують свої обов?язки, так за заявами ОСОБА_1 розпочаті: кримінальне провадження № 0000495 за ч.1 ст.367 КК України за фактом неналежного виконання службових обов?язків посадовими особами прокуратури Комінтернівського району м. Харкова під час проведення перевірок за зверненнями ОСОБА_1; кримінальне провадження № 0000010 за ч.1 ст.365 КК України за фактом неправомірних дій працівників ХНУВС ;кримінальне провадження № 0000030 за заявою ОСОБА_1 щодо зловживання службовим становищем прокуратури Харківської області під час розгляду його звернень за ознаками ч.3 ст.364 КК України.

ПредставникДержавної казначейської служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог,посилаючись на відсутність для цього правових підстав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантується право на відшкодування шкоди заподіяної незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб при здійсненні службових повноважень.

Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукові дії, досудового розгляду, прокуратури або суду передбачено статтею 1176 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу що здійснює оперативно-розшукові дії, досудового розгляду, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Тобто шкода, завдана фізичній або юридичній особі підстав, передбачених цією нормою права, відшкодовується якщо доведені винні дії суб'єкту оскарження з урахуванням інших загальних підстав для деліктної відповідальності.

Постановами прокуратури Комінтернівського району м. Харкова: 18.07.2008 року, 30.10.2008 року, 16.03.2009 року, 07.07.2009 року, 18.05.2010 року, 25.02.2011 року, 01.07.2011 року, 19.01.2012 року, 15.03.2012 року, 08.06.2012 року (десять постанов) відмовлено в порушенні кримінальних справ відносно посадових осіб ХНУВС.

Постановами Комінтернівського районного суду м. Харкова, які набрали законної сили, зазначені постанови прокуратури скасовані, відповідно: 11.09.2008 року, 07.02.2009 року, 31.03.2009 року (була оскаржена в апеляційному порядку, залишена без змін ухвалою від 16.04.2009 року), 02.12.2009 року, 25.08.2010 року, 06.05.2011 року, 18.07.2011 року, 06.03.2012 року, 23.11.2012 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2011 року визнано незаконними дії та одночасно бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.03.2011 року про вчинення злочину працівниками прокуратури Харківської області. Окремою постановою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2012 року та від 19.09.2012 року вказано на неналежне виконання працівниками Генеральної прокуратури України своїх повноважень з приводу організації роботи прокурорів під час розгляду скарги ОСОБА_1Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2012 року задоволено скаргу ОСОБА_1 від 27.12.2011року на дії (бездіяльність) Генеральної прокуратури України щодо невиконання постанови Печерського районного суду м.Києва від 15.09.2011 року та ненадання відповідей на звернення скаржника від 29.07.2011 року та 04.11.201року. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 14.12.2012 року скасовано постанову старшого прокурора першого наглядового відділу управління нагляду за розслідуваннями кримінальних справ слідчими органів прокуратури ГСУ ГПУ ОСОБА_3 від 15.11.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 від 19.03.2011 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 21.03.2014 року зобов?язано Генеральну прокуратуру України розглянути звернення ОСОБА_1 від 26.02.2014 року.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.02.2013 року зобов?язано прокуратуру Харківської області внести відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_1 від 29.12.2012 року до ЕРДР.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.07.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 21.11.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.07.2015 року зобов?язано прокуратуру Харківської області внести відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_1 від 17.07.2014року до ЕРДР .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.07.2015 року зобов?язано прокуратуру Харківської області внести відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_1 від 02.09.2014 року до ЕРДР .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.11.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 30.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.11.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 21.10.2015 року про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.12.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000495.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.12.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 21.10.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.11.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 21.10.2015 року про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.12.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 30.11.2015 року про відмову у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні № 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.12.2015року зобов?язано слідчого прокуратури Харківської області розглянути клопотання ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.12.2015 року скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області від 15.12.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні 0000010.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.01.2016 року зобов?язано слідчого прокуратури Харківської області розглянути клопотання ОСОБА_1

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.02.2016 року зобов?язано Генеральну прокуратуру України внести відомості про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_1 від 30.12.2015 року до ЕРДР.

Ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.02.2016 року скасовано постанови слідчого прокуратури Харківської області від 24.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000010 та № 0000956.

Вказані докази відповідно до вимог ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України є підставою для визнання винних дій відповідача щодо спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.п. З, 9, 10і постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню по відшкодуванню моральної шкоди, суд керувався вимогами вищезазначеного законодавства та конкретними обставинами справи. Враховуючи глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач унаслідок бездіяльності органів прокуратури, вимоги розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, тривалість моральних страждань позивача у зв?язку з необхідністю докладати додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду його звернень. Судом враховано що за рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.04.2014 року на користь ОСОБА_1 стягнуто з Державного бюджету України компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000 грн., та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Стягнення сум у відшкодувати моральної шкоди провести за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на користь ОСОБА_1 установлену на відшкодування суму в розмірі 10000 грн. з єдиного казначейського рахунка Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат,вони компенсуються за рахунок держави у порядку,встановленому КМ України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1174 ЦК України, ст. 25 Бюджетного кодексу України, , ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, постановою Пленуму Верхованого Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, третя особа: заступник Генерального прокурора України ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Стягнення сум у відшкодування моральної шкоди провести за рахунок коштів Державного бюджету України Державною казначейською службою України шляхом списання в безспірному порядку на користь ОСОБА_1 встановлену на відшкодування суму в розмірі 10000 грн. з єдиного казначейського рахунка Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Р.Корекян