Справа № 212/774/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі :

Головуючого судді : Т.І. Тимошенко

за участю секретаря судового засідання : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 у залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання жінки, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком.

В позовній заяві зазначено, що відповідач у справі ОСОБА_3 є батьком її неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/. Відповідач є працездатним, та в змозі сплачувати їй аліменти на її утримання.

Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини та на те що батьки відповідача отримують як пенсію так і заробітну плату ,тому посилання відповідача на матеріальну підтримку батьків є безпідставними.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав,зазначив, що його матеріальний стан не дозволяє утримувати позивачку,тому просив відмовити в позові.

Представник відповідача - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, та зазначила що, ОСОБА_3, не має можливості надавати матеріальну допомогу, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого відповідач сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 02 жовтня 2014 року по справі № 212/7992/ 14-ц; 2/212/3183/14.Він також має на утриманні непрацездатних батьків, які проживають разом із ним. Крім того, його батько, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Інвалідність йому встановлена безстроково. За висновками МСЕК його батькові рекомендоване «Д»- нагляд у невропатолога та стаціонарне лікування, що потребує матеріальних витрат, які полягають у придбанні ліків .Крім того, сам відповідач має хронічне захворювання - хронічний пієлонефрит, ХБП-1 ст., перебуває на диспансерному обліку у сімейного терапевта. Відповідно до висновків лікарів він потребує постійного прийому лікарських засобів, спеціального харчування, а також санаторно-курортного лікування Це також потребує значних та постійних матеріальних витрат, які спрямовані на підтримання належного стану його здоров'я, який є необхідною умовою для продовження праці за спеціальністю та отримання заробітної плати, що є єдиним видом його доходу, який спрямовується на вищезазначені цілі. У зв'язку з тим, що разом із ним у житловому будинку проживають непрацездатні батьки, які не мають можливості сплачувати за житлово-комунальні послуги, то більша частина витрат на утримання будинку (електроенергія, газопостачання, водопостачання) сплачується з його заробітної плати.

Всі ці обставини свідчать про те, що він фактично не має можливості вивільнити грошові кошти на сплату аліментів без шкоди для інших осіб, які утримуються за його рахунок.

Тому відповідач та його представник просили суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд в судовому засіданні встановив що, відповідач у справі ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього сина позивачки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. У даний час позивачка ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст. 84 та статей 86, 88 Сімейного Кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька-дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Згідно з правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі викладеного враховуючи те що, відповідач є батьком дитини позивачки, а тому згідно 84 Сімейного Кодексу України він повинен утримувати свою дружину до досягнення їх дитиною трьох років.

Згідно довідки наданої суду, відповідач працює в ПАТ «Євраз ОСОБА_8» займає посаду Геолог дільничний та отримує середню зарплатню в сумі 7400 гривень на місяць, також із зазначеної довідки вбачається що на утриманні відповідач має неповнолітню дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 02 жовтня 2014 року по справі № 212/7992/ 14-ц; 2/212/3183/14., що в середньому складає 1500 гривень щомісяця.

Також при визначенні розміру аліментів суд враховує що відповідач має хронічне захворювання - хронічний пієлонефрит, ХБП-1 ст., перебуває на диспансерному обліку у сімейного терапевта, що знайшло своє доказове підтвердження в наданих відповідачем медичних документах, які суд приймає як належний доказ.

Також суд приймає до уваги те, що в провадженні Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 знаходиться цивільна справа № 212/629/16-ц; 2/212/1036/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Тому суд вважає, що позов повинен бути задоволеним, але у меншому ніж це просить позивачка розмірі не 1/6 частину, а 1/8 частина доходу відповідача.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 79, 84, 86, 88, ч. 2 ст. 91, ст. 182 Сімейного Кодексу України і ст. 10,11,60, 212-214, ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково і стягнути аліменти з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7 на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку /доходу/.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 почати з 11 лютого 2016 року і стягувати щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню, в частині платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т. І. Тимошенко