У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску. Свідоцтво про реєстрацію і транспортний засіб знаходяться у володінні ОСОБА_4, з якою ОСОБА_7 проживав останні три місяці перед смертю. Посилаючись на те, що відповідач володіє спірним автомобілем незаконно, без достатньої правової підстави, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спадщину прийняли ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які вважають себе спадкоємцями. На час розгляду справи нотаріусом не перевірено наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про прийняття спадщини і видачу їм відповідних свідоцтв, частки спадкоємців не визначені і свідоцтва про право на спадщину не видані, між сторонами не вирішено питання (спір) щодо спадкового майна.

Проте повністю погодитись із такими висновками не можна.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, який був батьком позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 11 липня 1987 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 був зареєстрований у АДРЕСА_1, де проживав разом із ОСОБА_4

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію ОСОБА_7 на праві власності належав автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, який перебуває в користуванні ОСОБА_4

12 грудня 2014 року Першою вінницької державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 966/14 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У заяві до нотаріальної контори ОСОБА_4 повідомила про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_7, з яким вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Просила не видавати іншим спадкоємцям за законом свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки в провадженні Літинського районного суду Вінницької області розглядається справа № 137/2575/14-ц за її позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу спадкодавця, відшкодування витрат на поховання спадкодавця в межах вартості спадкового майна та звернення стягнення на спадкове майно.

Відповідно до ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року провадження у цій справі зупинене.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Перша вінницька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу залишено без розгляду, роз'яснено право подати позов на загальних підставах.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст. 1258 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Оскільки своє право на витребування майна ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що воно входить до спадщини, яку вона прийняла, то при вирішенні спору суду належало з'ясувати, чи входить позивач до кола спадкоємців, а якщо входить, то до якої черги, правомірність користування спірним майном відповідачем, а, відповідно, зробити висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішувався в суді, то ці обставини підлягали встановленню при вирішенні спору, а не нотаріусом, як про це помилково вказано в оскаржуваних судових рішеннях.

Наведені порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду належить врахувати наведене, мати на увазі, що право осіб на спадкування, черговість спадкування визначається ЦК України. Саме по собі подання заяв про прийняття спадщини особами, які не входять до кола спадкоємців, або ж спадкоємцями, які не входять до кола спадкоємців відповідної черги, які закликаються до спадкування, не може свідчити про виникнення у них права на спадщину.

Крім цього необхідно звернути увагу на те, що в поданих документах на підтвердження родинних відносин, шлюбу, зокрема, свідоцтвах про народження, укладення шлюбу, прізвище померлого відрізняється від того, яке вказане у свідоцтві про його смерть.

Тому, з урахуванням положень ст. 10 ЦПК України, суду належить роз'яснити право особам, які беруть участь у справі, на подання доказів щодо підтвердження (спростування) родинних (сімейних) відносин померлого із особами, які претендують на спадщину після його смерті, а при необхідності і заявлення відповідних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова

М.І.Наумчук