Справа № 766/5413/16-ц
19 жовтня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого-судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Товарна біржа «Смарагд-Південь» про визнання права власності,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 17.11.1997 року він за договором купівлі-продажу нерухомого майна НОМЕР_1, виданим товарною біржею «Смарагд-Південь» придбав у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1. Після укладення даного договору його нотаріальне посвідчення сторони не здійснювали. 02.12.1997 року договір було зареєстровано у Херсонському БТІ, з того часу він зареєстрований та постійно проживає у зазначеному житловому будинку. На теперішній час у нього виникла необхідність розпорядитися своїм житловим будинком, однак нотаріус відмовив у посвідченні будь-яких правочинів щодо будинку, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.
Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідачі та третя особа, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно договору купівлі-продажу НОМЕР_1 від 17.11.1997 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Смарагд - Південь» ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 та ОСОБА_3житловий будинок АДРЕСА_1.
02.12.1997 року договір купівлі-продажу НОМЕР_1було зареєстровано в ХДБТІ, про що в реєстраційній книзі зроблено відповідний запис НОМЕР_2.
На теперішній час позивач має намір розпорядитися зазначеним вище житловим будинком, але нотаріальне посвідчення договору відчуження будинку неможливе, оскільки він придбаний на біржових торгах.
15.06.2016 року державний нотаріус Третьої Херсонської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у посвідченні договору купівлі-продажу та відчуження житлового будинку за вказаною вище адресою, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Житловий будинок є житлом, отже і договір купівлі-продажу мав бути посвідчений нотаріусом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.
Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у листопаді 1997 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу України 1963 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р., яка діяла на день виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.
Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилася від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визначено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі.
Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі й ціну, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання за позивачем права власності на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя В.В. Прохоренко