РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р.

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Мамаєвої О.В.,

при секретарі Баришниковій І.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.11.2015р. звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з ОСОБА_2 5736,53 грн. в порядку регресу страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка сталась 28.11.2014 року на просп.Леніна у м.Миколаєві з вини відповідача, що керувала транспортним засобом «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29.05.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО страхування» та ОСОБА_3, власником транспортного засобу «Toyota Rav 4» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно постанови Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_2 притягнена до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП, ОСОБА_4 зазнав матеріальної шкоди від пошкодження автомобіля "Hyundai Getz" реєстраційний номер 15 АМ 0228, яка відповідно до калькуляції №104020 від 09.01.2015р. становить 6246,53 грн. 24.06.2015р. ОСОБА_4 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 6246,53 грн.

Зазначена подія визнана страховою, та страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 5736,53 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказав, що позивач безпідставно посилається в обґрунтування своїх вимог на ст. 27 Закону України "Про страхування", оскільки дана стаття регулює відносини, що виникають із договорів майнового страхування, та не стосується страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "ПРОСТО страхування", то потерпілий від ДТП, винною у якій була ОСОБА_2, звернувся до вказаної страхової компанії та отримав страхове відшкодування.

Посилання позивача на ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"також є безпідставним, та обставина, що відповідач не повідомила своєчасно страхову компанію про ДТП, може бути підставою для регресної вимоги лише якщо відсутність такого повідомлення не дало змогу страховику встановити факт настання страхового випадку, вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 16.09.2015р. по справі №6-284цс15. В даному випадку, пропуск строку подання повідомлення , не позбавило позивача можливості встановити факт настання страхового випадку.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно полісу №А1/ 6781827 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_3 застрахувала в ПрАТ «ПРОСТО страхування» цивільно-правову відповідальність - заподіяння шкоди третій особі під час дорожно-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу «Toyota Rav 4» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 за заподіяння шкоди життю і здоров'ю, на відшкодування матеріальної шкоди 50000 грн. при розмірі франшизи 510 грн. Строк дії договору з 31.05.2014р. по 30.05.2015р. /а.с. 4/.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.02.2015р. встановлено, що 28.11.2014р. близько 17-45 год. ОСОБА_2, керуючи тарнспортним засобом «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1, рехалась проспектом Леніна у м.Миколаєві, та в районі перехрестя з вул. Пушкінською, де організовано круговий рух, порушивши п.п. 2.3-"Б", 10.1, 10.3, 16.14 ПДР України, не врахувала дорожньої обстановки та при зміні напрямку руху не пропустила та допустила зіткнення з транспортним засобом "Хюндай" номерний знак 15 АМ 0228 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

За вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. /а.с. 12-13/.

Із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку до страхової компанії ПрАТ "ПРОСТО страхування", ОСОБА_2 звернулась 06.12.2014р., а ОСОБА_5 звернувся 15.12.2014р. /а.с. 25-26, 5/.

Відповідно до ремонтної калькуляції №104020 від 09.01.2015р., матеріальна шкода від пошкодження автомобіля "Hyundai Getz" реєстраційний номер 15 АМ 0228, склала 6246,53 грн. /а.с. 14-15/.

Згідно страхового акту від 25.06.2015р., вказана подія 28.11.2014р. визнана страховим випадком, розмір страхового відшкодування визначено у 5736,53 грн. /а.с. 19/.

Потерпілому від ДПТ - власнику автомобіля "Hyundai Getz" реєстраційний номер 15 АМ 0228 ОСОБА_4 виплачена зазначена сума у розмірі 5736,53 грн. згідно платіжного доручення від 26.06.2015р. /а.с. 20/.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнена до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 16.09.2015р. у справі №6-284цс15.

Посилання позивача на ст. 27 Закону України "Про страхування" є безпідставним

Так, згідно ст. 4 вказаного закону, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані:

з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування;

з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування);

з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

У статті 27 вказаного закону, передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Однак, між сторонами виникли правовідносини щодо страхування відповідальності, а не щодо майнового страхування.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3,4,10,11,60,70,88,209,212,214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1191 ЦК України, ст.ст.33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: О. В. Мамаєва