Провадження № 2/161/4241/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої допомоги, -
Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої допомоги.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.
Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.
Судом встановлено, що у звязку із ухиленням відповідача від сплати аліментів на підставі звернень ОСОБА_2, виконавчого листа, довідок органів| державної виконавчої служби про неотримання аліментів з 01.12.2010 року по 30.04.2016 рік останній призначалася тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с.4 -7).
Із матеріалів справи вбачається, що 05.05.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про припинення тимчасової допомоги у звязку із сплатою відповідачем аліментів в розмірі 19 991,20 грн., що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції від 11.05.2016 р. № 719/03-23 (а.с. 36 на звороті).
Таким чином, з травня 2016 року у відповідача виникла можливість утримувати дитину.
Враховуючи, що ОСОБА_1 сплатив аліменти, тобто може утримувати дитину та той факт, що ОСОБА_2 в період з 01.12.2010 р. по 30.04.2016 р. за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 21 980,30 грн., відповідачу 20.05.2016 року надіслано повідомлення про повернення коштів та запропоновано добровільно повернути на відповідний рахунок сплачену суму тимчасової допомоги до 10.08.2016 року.
В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернув.
Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст. 181 СК України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, суд, -
Позов Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення неправильно виплаченої допомоги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 21 980 (двадцять одну тисячу девятсот вісімдесят ) грн. 30 коп. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради - 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5