Справа №642/9792/15
Провадження №2/642/214/15
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 січня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді: Євтіфієв В.М.;

Секретаря : Пшеничної Т.М.;

За відсутності позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У мотивування своїх вимог позивачка вказала, відповідач є батьком їх спільних дітей: ОСОБА_3 01 вересня 2009р.н., ОСОБА_4 01 вересня 2009р.н. Діти проживають разом з позивачкою, а відповідач в утриманні дитини участі не приймає. Тому вона вимагає про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини доходу позивача, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей до дня повноліття.

Крім того, позивачка вимагає стягнення з відповідача щомісячно додаткових витрат з подальшою індексацією на утримання дитини інваліда ОСОБА_2 19.12.1980р.н. до дня повноліття.

Відповідач своїх заперечень суду не надав.

Позивачка на позові наполягала, що вказала в заяві наданою суду.

Відповідач частково визнав позовні вимоги, т.я. не згоден з розміром заявлених щомісячних аліментів та заперечує проти стягнення додаткових витрат.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази матеріалів справи, судом встановлено:

Матеріалами справи доведено, що сторони перебували у шлюбних відносинах, т.я. відповідач не заперечує ці обставини.

Відповідач визнає його батьківство відносно: ОСОБА_3 01 вересня 2009р.н., ОСОБА_4 01 вересня 2009р.н., згідно наданої заяви. яки проживають разом з позивачкою.

Відповідач на обставини викладені позивачкою в частині утриманні дітей, з щомісячним розміром аліментів згоден частково. Така правова позиції відповідача є хибною, т.я., у відповідача немає не яких зобовязань по утриманню інших осіб крім його малолітніх дітей.

Статтями ст..10, 11 ЦПК України визначено: Сторона повинна довести ті обставини, на яки посилається. Суд розглядає справу на підставі наданих доказів в межах заявлених вимог.

Відповідач не надав суду ніяких доказів в обґрунтування своєї позиції щодо позовних вимог про стягнення з відповідача коштів на утримання дитини в заявленому розмірі.

Статтями 180, 182, 183, 191 СК України передбачено: Батьки зобов'язані утримувати дітей до дня їхнього повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частки заробітку матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Час подачі позовної заяви про стягнення аліментів є часом з якого проводиться стягнення аліментів.

Отже, вимоги позивачки, щодо стягнення щомісячних аліментів в заявленому розмірі є обґрунтованою.

Статтею 185 СК України визначено, Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З урахуванням вказаних вимог закону, на думку суду, вимога позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат, щомісяця, на думку суду не зовсім обґрунтована. Оскільки відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Крім того, позивачкою в обґрунтування своєї правової позиції у відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано доказів, яки свідчать фактичність понесених витрат або що витрати будуть понесені в майбутньому з урахуванням заявленого розміру.

Крім того, позивачка отримує соціальну щомісячну допомогу на утримання дитини інваліда у розмірі 2206.08грн. згідно довідки від 16.10.2015р. За таких обставин, суд вважає вимоги в частині стягнення додаткових витрат безпідставні.

Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення.

Керуючись ст. 11, 57, 88, 130, 174, 212, 214, 215, 218, 367 ч.1п.1, ЦПК України, ст. 180, 183, 191 СК України, суд

В И Р И Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та додаткових витрат, задовольнити частково.

Стягнути, з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 01 вересня 2009р.н., ОСОБА_4 01 вересня 2009р.н. у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до дня повноліття дитини, починаючи з 02.12.2015р., на користь держави судовий збір у сумі 487грн. 20коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв