Справа № 133/542/13-ц Провадження № 22-ц/772/1208/2016Головуючий в суді першої інстанції Навроцький А. П.
Категорія 5 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Марчук В.С., Матківської М.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2013 року ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона зареєстрована та постійно проживає АДРЕСА_1. Дане житло складається з трьох кімнат площею: 15,89 кв.м., 12,32 кв.м. та 12,78 кв.м., кухні - 7,71 кв.м., прихожої - 4,84 кв.м., тамбуру - 3,94 кв.м., санвузлу - 1,25 кв.м., ванної кімнати - 2,76 кв.м.

Спільно з нею в квартирі проживають її неповнолітні діти - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також на даній житловій площі проживає відповідач ОСОБА_4, з яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Квартира не приватизована. Перебуває у комунальній власності Сокілецької сільської ради, відповідно до рішення Сокілецької сільської ради від 15.10.2002 року «Про прийняття до комунальної власності двоповерхового 8-квартирного житлового будинку».

В зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, байдуже ставиться до неї та дітей, фактично спільного господарства та спільного сімейного бюджету не має, ОСОБА_6 просила суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши їй в користування дві кімнати, площею 15,89 кв.м. та 12,32 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 виділити в користування кімнату площею 12,78 кв.м. Всі інші приміщення квартири, а саме: прихожу, тамбур, кухню, туалет, ванну кімнату - залишити у спільному користуванні.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач разом з неповнолітніми дітьми прописана в квартирі, відповідач зловживає спиртними напоями, погано ставиться до неї. Однак, такий висновок суду є помилковим.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до довідки Сокілецької сільської ради від 14.01.2013 року №26 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить батьку позивача ОСОБА_9, на житловій площі зареєстровані та проживають чотири особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.10.2008 року, батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 записані, ОСОБА_10 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.11.2009 року, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, записані ОСОБА_11 та ОСОБА_6.

З листа прокуратури Вінницької області видно, що будинок АДРЕСА_1 перебував на балансі колишнього районного об'єднання «Райагрохімтранс». Рішенням сесії Сокілецької сільської ради від 15 жовтня 2010 року було погоджено прийняти його до комунальної власності. Проте, він не був взятий на баланс Сокілецької сільської ради (а.с.7).

З технічного висновку про стан будівельних конструкцій жилого будинку по АДРЕСА_1 виконаного НВП «Анкор» вбачається, що на другому поверсі знаходяться дві трьохкімнатних квартири, з площею кімнат відповідно 15,89 кв.м, 12,32 кв.м та 12,78 кв.м. (а.с.29-32).

З довідки №27/532 від 29.03.2016 року вбачається, що документи на підставі яких громадянка ОСОБА_12 була зареєстрована за зазначеною адресою проживання, в Козятинському РС УДМС України у Вінницькій області відсутні в зв»язку з закінченням терміну їх зберігання.

Відповідно до ст.. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Частиною 4 статті 3 СК України передбачено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки (ст..64 ЖК УРСР), як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами не реєструвався, відповідач не являється батьком дітей, батьківство у визначеному законом порядку не встановлювалось, позивач не надала доказів на підставі чого вона поселилася в квартиру, відсутні з цього приводу відомості також у сільській раді, відсутні докази на підтвердження того чи була згода на вселення позивача, чи була зазначена квартира постійним місцем її проживання, тривалість часу її проживання. В позовній заяві та в судовому засіданні вказала, що не вели з відповідачем спільне господарство, відсутній спільний сімейний бюджет.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не являється квартиронаймачем, особовий рахунок на нього після смерті батьків не переоформлений.

Зокрема, в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_12 пояснила, що встановлення зазначеного порядку користування квартирою їй потрібно встановити для того, щоб в подальшому стягнути грошові кошти з відповідача. Також, ОСОБА_12 зазначила, що з ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах, однак на даний час зареєструвала шлюб з іншим чоловіком на прізвище - ОСОБА_12..

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, а у задоволені позову ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки позовні вимоги є недоведеними.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2013 року - скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Марчук В.С.

Матківська М.В.

З оригіналом вірно: Сопрун В.В.