У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», треті особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді, комунальний заклад «Першотравенська центральна міська лікарня» Дніпропетровської області, про внесення доповнення в медичний діагноз до акта про нещасний випадок на виробництві, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що 14 листопада 2013 року під час виконання трудових обов'язків на шахті «Ювілейна» філії «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з ним стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він отримав травми голови, шиї та грудей. Черговим лікаром-травматологом 15 листопада 2013 року йому встановлено діагноз: забій шийно-грудного відділу хребта, забій м'яких тканин голови та грудної клітки, але в ньому помилково не вказано про отриману ним черепно-мозкову травму. У зв'язку з незгодою із складеним актом про нещасний випадок на виробництві від 19 листопада 2013 року, за його зверненням було складено новий акт про нещасний випадок на виробництві від 23 січня 2014 року, в якому також не було відображено отриману ним внаслідок нещасного випадку на виробництві черепно-мозкову травму. Водночас, про отримання ним черепно-мозкової травми внаслідок нещасного випадку на виробництві свідчить складена під час його лікування в різних медичних закладах медична документація. Посилаючись на викладене, просив зобов'язати публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» внести доповнення до акта про нещасний випадок на виробництві від 23 січня 2014 року, вказавши кінцевий діагноз в акті: «Забій шийно-грудного відділу хребта, струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма з пошкодженням м'яких тканин голови та забій грудної клітки».

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 3 червня 2015 року позов задоволено, зобов'язано ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» внести доповнення до акта про нещасний випадок на виробництві від 23 січня 2014 року, який стався з ОСОБА_3 14 листопада 2013 року, вказавши кінцевий діагноз в акті: «Забій шийно-грудного відділу хребта, струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма з пошкодженням м'яких тканин голови та забій грудної клітки». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 працював у філії «Павлоградське управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання «ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» шахті «Ювілейна» гірничим робітником очисного забою.

14 листопада 2013 року з ним трапився нещасний випадок на виробництві, про що 19 листопада 2013 року було складено акт форми Н-5.

У зв'язку з незгодою із складеним актом про нещасний випадок на виробництві від 19 листопада 2013 року, за зверненням ОСОБА_3 було складено новий акт про нещасний випадок на виробництві від 23 січня 2014 року, в якому зазначено діагноз на підставі довідки № 2179 від 18 листопада 2013 року КЗ «Першотравенська міська лікарня» ДОР.

Підставою для звернення з позовом про внесення доповнень до акта про нещасний випадок, який стався з позивачем на виробництві, а саме до п. 9 акта, було те, що він не погоджувався з діагнозом, що вказаний в акті.

Згідно п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок), в разі незгоди потерпілого із змістом акта за формою Н-5 або Н-1, посадова особа органу Держгірпромнагляду має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до п. 33 вказаного Порядку проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку також проводиться за вимогою органів державного управління, органів державного нагляду за охороною праці, виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, профспілок або уповноваженими найманими працівниками особами з питань охорони праці у разі, коли виявлено порушення вимог цього порядку.

Аналіз змісту вказаних пунктів Порядку дає підстави вважати, що усунення недоліків при складанні акта Н-1 можливе шляхом проведення повторного (додаткового) розслідування.

Внесення змін до акта Н-1 зокрема у його п. 9 (медичний діагноз) вказаним Порядком не передбачено, оскільки встановлення діагнозу входить до компетенції лікувально-профілактичного закладу, до повноважень комісії з розслідування нещасного випадку встановлення діагнозу не відноситься.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, правильно виходив із того, що внесення до акта Н-1 змін в частині діагнозу, який не встановлений лікувально-профілактичним закладом у період тимчасової втрати працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві, є порушенням Порядку, оскільки ним не передбачено право чи обов'язок роботодавця вносити будь-які зміни та доповнення всупереч первинно встановленому потерпілому діагнозу.

Встановлення іншого діагнозу (лікувально-профілактичним закладом або судом) є підставою для проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку.

Тому, апеляційний суд, виходячи із положень ст. 16 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість захисту прав позивача в обраний ним спосіб.

Викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає без змін ухвалене апеляційним судом рішення.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук