Справа № 594/127/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Денисової Т. С.

з участю секретаря Харкавої Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Борщівського району, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 селищної ради Борщівського району, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, а саме, будинковолодіння у селі Устя по вулиці Центральна,21 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті 23 лютого 1998 року бабки ОСОБА_7, посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Вказав, що будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двору робітника. 6 грудня 1993 року рішенням сесії Устянської сільської ради його дідові Сав»юку П.Д. була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку. У спірному господарстві проживали та були зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які, як подружжя двору робітника, набули право власності на вказане домоволодіння, але своїх прав за життя не оформили. Після смерті 24 листопада 1996 року ОСОБА_8 спадщину прийняла дружина останнього ОСОБА_7, однак правовстановлюючі документи на майно не оформила, померла.

Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності.

Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві вказав, що позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_9 селищна рада позов визнала, не заперечує проти його задоволення.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в поданих заявах не заперечують проти задоволення позову.

Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 3 лютого 2016 року №90/02-14, позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла 23 лютого 1998 року, спадкоємцем майна якої є на підставі заповіту, посвідченого 25 листопада 1996 року Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області за реєстровим №41.

За даними Борщівської держнотконтори 3 лютого 2016 року на підставі поданої позивачем заяви про видачу свідоцтва на житловий будинок відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_7 за №16/2016. Також до нотаріальної контори поступили заяви про неприйняття спадщини від синів спадкодавиці ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_6.

Як ствердив заявник нотаріусу, спадкове майно спадкодавця складається з житлового будинку, що знаходиться по вул. Центральна, 21 в селі Устя Борщівського району Тернопільської області, що належав померлому 24 листопада 1996 року ОСОБА_8, спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_7, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав.

При огляді документів, поданих позивачем, нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні.

Також, при огляді документів, нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про смерть від 27 вересня 2004 року серії І-ИД №180169 померла записана «Савюк Ганна Романівна», тоді як у свідоцтві про шлюб ОСОБА_7 (до шлюбу Михайлинин) ОСОБА_10, що підтверджує Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 22 грудня 2015 року №5.

Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у селі Устя по вул. Центральна, 21 Борщівського району як спадкового майна, спадкодавиці ОСОБА_7 та наступної належності позивачу ОСОБА_1.

За даними технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, зокрема, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної Борщівським БТІ 16 жовтня 2015 року, вбачається, що за будинковолодінням по вул. Центральна, 21 у селі Устя Борщівського району рахуються: житловий будинок 1960 року побудови, сарай 1952 року побудови, сарай, погріб, гараж усе 1982 року побудови, огорожа, ворота, відмостка інвентаризаційною вартістю 85870 грн.

Як встановлено з записів погосподарських книг села Устя та довідки, виданої Устянською сільською радою 5 лютого 2016 року № 1357, спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двору робітника. У вказаному домоволодінні з 1986 року по день смерті значаться зареєстрованими подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Земельна ділянка для обслуговування спірного житлового будинку і господарських будівель (довідка від 05 лютого 2016 року № 1356) площею 0,25 га рішенням 16-ої сесії Устянської сільради 21 скликання від 6 грудня 1993 року була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_8.

За даними тих же погосподарських книг, роком побудови житлового будинку, головою двору якого вказаний Сав»юк ОСОБА_11, є 1960-й.

Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя серії АМЕ №709701 та копії актового запису про шлюб № 3 від 03 лютого 1948 року, при цьому, запис здійснений російською мовою, тому ім»я жінки на російській мові «Анна», ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб 03 лютого 1948 року.

Устянська сільська ради у довідках, виданих 5 лютого 2016 року №№ 1355, 1356, 1357 підтверджує той факт, що власниками житлового будинку в с. Устя по вул. Центральна, 21 за життя були подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності спірного нерухомого майна на праві власності в рівних частках, як подружжю, спадкодавцям ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

ОСОБА_12»юк ОСОБА_11 помер 24 листопада 1996 року у с.Устя, що підтверджується свідоцтвом серії І-ИД № 180168.

За даними довідки Устянської сільської ради, виданої 5 лютого 2016 року № 1355, після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняла дружина останнього ОСОБА_7, оскільки фактично вступила в володіння спадковим майном.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_12»юка ОСОБА_13 не відкривалась.

ОСОБА_7 померла 23 лютого 1998 року у віці 74 роки у с. Устя Борщівського району Тернопільської області. Даний факт стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №180169.

Згідно заповіту, посвідченого 25 листопада 1996 року секретарем Устянської сільської ради ОСОБА_14, Р № 41, ОСОБА_7 все своє майно заповіла ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 є онуком спадкодавиці ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача серії ІІ-ИД №309202 та про народження батька позивача серії ЯЭ №681332.

Позивач ОСОБА_1, за даними Устянської сільської ради, про що свідчить довідка від 05 лютого 2016 року № 1355, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, що проявилося у знаходженні в нього на руках правовстановлюючих документів на майно належне померлій, одержанні орендної плати за оренду земельної ділянки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, 1269 ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за заповітом посвідченим 25 листопада 1996 року секретарем виконкому Устянської сільської ради за Р № 41, після смерті 23 лютого 1998 року ОСОБА_7 право власності на будинковолодіння у селі Устя по вулиці Центральна, 21 Борщівського району Тернопільської області, до складу якого входять: житловий будинок 1960 року побудови, сарай 1952 року побудови, сарай 1982 року побудови, погріб 1982 року побудови, гараж 1982 року побудови, огорожа, ворота, відмостка інвентаризаційною вартістю 85870 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.