УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 рокута ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів повернути безпідставно набуте майно: матеріали і обладнання, які використані в процесі будівництва самочинно збудованого будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що вона спільними зусиллями із своїм батьком ОСОБА_5 самочинно побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Разом з цим, 27 квітня 2010 року, її батько без її надав дозвіл відповідачам на проживання у самочинно збудованому будинку. 22 листопада 2012 року ОСОБА_5 надіслав відповідачам повідомлення з вимогою негайно звільнити будинок, але вимога залишилось незадоволеною і відповідачі продовжують проживати у будинку. Таким чином відповідачі користуються майном, яке вибуло з володіння позивача з незалежних від неї причин і не з її волі, тому остання звернулась до суду з позовом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи стосуються переоцінки доказів, наданих сторонами, та не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук