Справа № 645/601/16-ц
Провадження № 2-п/645/68/16
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги КС «Самопоміч» задоволені та в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №149-7 від 05 липня 2007 року та додатковою угодою № 1 від 22 листопада 2007 року, в розмірі 348598 грн. 02 коп. з яких: 131793 грн. 77 коп. сума кредиту та 216804 грн. 25 коп. сума заборгованості зі сплати процентів, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 05.07.2007 року посвідченим нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №26631 від 05.07.2007 року а саме: квартиру, яка має дві кімнати загальною площею 44,3 кв. м., житловою площею 27,5 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) шляхом застосування процедури продажу Кредитною спілкою «САМОПОМІЧ» (Іпотекодержателем) від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», за початковою ціною, встановленою субєктом оціночної діяльності на підставі оцінки майна, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент укладення договору купівлі-продажу, а також надання права на проведення усіх дій, повязаних із реалізацією вищевказаного предмета іпотек та стягнуто з відповідачів витрати зі сплати судового збору в розмірі 1742,99 грн. з кожного.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просив заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року по вищевказаній справі скасувати, призначив розгляд справи у загальному порядку. В обґрунтування заяви посилався на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, судом не було повно зясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, в наслідок чого ухвалив рішення, яке є необґрунтованим та незаконним.

Представник КС «Самопоміч» ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій заперечувала проти скасування заочного рішення та просила подану заяву залишити без задоволення, а також слухати справу за її відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є відповідна розписка, причини неявки суду не повідомив.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засідання. Неявки осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Так при розгляді справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 по справі у судове засідання від 01 березня 2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки 01.03.2016 року через канцелярію суду ним була подана заява про відкладення слухання справи (а.с. 24). Крім того, в судове засідання, призначене на 08.04.2016 року відповідач ОСОБА_2 також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду від його представника адвоката ОСОБА_7 було надано заяву про відкладення слухання справи в звязку із наданням можливості ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 46). В судове засідання призначене на 26.04.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідна розписка (а.с. 49), однак в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Також в судове засідання від 20 травня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи (на адресу суду 12.05.2016 року повернувся конверт, направлений на адресу відповідача з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» а.с. 53-54), причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Крім того ОСОБА_2 посилається на те, що судом не було повно зясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, в наслідок чого ухвалив рішення, яке є необґрунтованим та незаконними.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За аналізом ст. 27 ЦПК України, сторони судового процесу зобов'язані надати до суду усі наявні у них докази.

Пунктом 2 статті 57 ЦПК України встановлений перелік способів доказування, зокрема, дані що мають важливе значення для вирішення спору встановлюються поясненнями сторін, письмовими і речовими доказами, висновками експерта.

За умовами п. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Проте, всупереч вимогам закону під час розгляду цивільної справи ані від відповідача ОСОБА_2, ані від його представника клопотань про витребування або забезпечення доказів, щодо подання яких у сторони є складнощі до суду не надходило.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, так само судове рішення повинно бути обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Тобто відповідач ОСОБА_2 мав можливість та міг реалізувати свої процесуальні права і доводити неправомірність позовних вимог позивача на стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача, а також його представника надати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 232 ЦПК України відповідачем ОСОБА_2 також не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу для розгляду в загальному порядку або залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 травня 2016 року по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя