УхвалА

іменем україни

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Погосян Вікторії Варужанівни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаною вище скаргою, посилаючись на те, що 21 травня 2014 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС Харківського МУЮ) Погосян В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа, виданого 14 травня 2014 року Московським районним судом м. Харкова, згідно з яким відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2012 року ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 зобов'язано здійснити переобладнання у квартирі АДРЕСА_1.

12 лютого 2015 року старшим державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа їй, як стягувачу, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказувала, що зазначена постанова є незаконною, оскільки п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стосується лише виконавчих проваджень щодо стягнення грошових коштів. У матеріалах виконавчого провадження та у тексті постанов відсутні посилання на конкретний закон України, який би встановлював заборону на вчинення відповідних дій. Висновок експерта, який був отриманий державним виконавцем у ході виконавчого провадження, не відповідає рішенню суду, а саме призначення експертизи в рамках виконавчого провадження порушує ст. ст. 12, 13 Закону України «Про виконавче провадження». У ході розгляду цивільної справи № 2-236/11 було проведено судову будівельно-технічну експертизу та на підставі висновків експерта ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено, що переобладнання в домоволодінні, які призведуть до виділу в натурі часток співвласників та припинення права часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, можливо зробити. Про те, що державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу вона дізналася у березні 2015 року з матеріалів цивільної справи за скаргою ОСОБА_8 на дії державного виконавця, а тому своєчасно її не оскаржила.

У зв'язку з наведеним та посилаючись на ст. ст. 12, 13, 47 Закону України «Про виконавче провадження», а також на ст. ст. 383-389 ЦПК України ОСОБА_4 просила суд: поновити їй строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. від 12 лютого 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу; визнати дії старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними; скасувати постанову старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. від 12 лютого 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов'язати старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. виконати виконавчий документ відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 7 вересня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Поновлено строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. від 12 лютого 2015 року про повернення виконавчого документа. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. та скасовано постанову про повернення виконавчого документа від 12 лютого 2015 року. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 7 вересня 2015 року скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять ухвалу апеляційного суду скасувати й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи ухвалу районного суду та відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, апеляційний суд, вірно застосувавши вимоги ст. ст. 383, 387 ЦПК України, правильно виходив із того, що старшим державним виконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. правомірно було винесено 12 лютого 2015 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки наявні встановлені законом обставини, що на даний час виключають можливість виконання рішення суду, так як вказаним рішенням суду чітко передбачено обов'язок при виконанні рішення та переобладнанні житлового будинку роботи проводити після отримання дозвільних документів, проектів, дозволу виконкому місцевої ради. Отримані державним виконавцем документи перешкоджають виконати рішення суду, інші документи стягувач не надав. При цьому при їх подані згідно з вимогами ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання. Зазначене відповідає і роз'ясненням, наданим судам у п.п. 18, 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Крім того, правомірність винесення вказаної постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС Харківського МУЮ Погосян В.В. була предметом дослідження за скаргою ОСОБА_8, при якому ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 березня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 7 квітня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року, порушень в діях державного виконавця не виявлено.

Отже, судове рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.П. Штелик