Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. . Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Гончарука В.П.

при секретарі - Красновій І.І.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про припинення права власності на частку у спільному майні ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зваернулися до суду з позовом в якому просять припинити право відповідача ОСОБА_3 на 1/8 частину спільного сумісного майна, а саме на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за ними (ОСОБА_1 та ОСОБА_2.) право власності по 1/16кожному спірної квартири №6.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що спірна квартира належить на даний час належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачам та відповідачу, а саме позивачу ОСОБА_2 належить ? частина спірної квартири, позивачу ОСОБА_1 належить 3/8 частини спірної квартири, а відповідачу ОСОБА_3 належить 1/8 частини спірної квартири. .

Дана квартира є двохкімнатною кварт рию, загальною площею 52.2 м.2 житлові кімнати 18.4 м.2 та 14.2 м.2 відповідно.

З врахуванням технічних умов спірного майна на даний час не можливо виділити ідеальні частки кожному з співвласників та на даний час відповідач в спірній квартирі не проживає, поселяє до спірної квартири ( кімнати площею 14.2 м.2) квартирантів, що не уможливлює проживання в спірній квартирі позивачів, що порушує їх права як співвласників спірного майна, тк- як останні позбавлені можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Також за твердженням позивачів відповідач ОСОБА_3 забезпечений житлом, що знаходиться в Полтавській обл.

З врахуванням викладеного позивачі звернулися до суду щодо припинення права власності відповідача ОСОБА_3 на спірну квартиру, так -як його частка у спірному майні є незначною, обґрунтовуючи свої вимоги з посиланням на ст.ст.358. 365 ЦК України.

В судовому засідання позивачі та їх представники підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві, а також посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі, а в ній проживають зі згоди відповідача сторонні особи, зазначаючи що позивачі готові сплатити на користь відповідача 109 587 грн., що складає 8 частину вартості від спірної квартири та вказані кошти внесені на депозитний рахунок суду.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, зазначаючи що, на даний час правових підстав для задоволення позову не має, так - як майно яким володіє відповідач ОСОБА_3, що складається з 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 є єдиним його житлом в якому він постійно проживає, будь - якого іншого майна у відповідача не має, твердження позивача та представника, про те що в спірній квартирі проживають стороні особи зі згоди відповідача не відповідає дійсності, так -як відповідач є інвалідом по зору, фактично нічого не бачить та останньому допомагають у побуті прихожани з церкви, яку відвідує відповідач, крім того твердження позивачів та представника позивачів про те, що у відповідача є інше житло в якому він може проживати не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Третя особа в зал судового засідання не з'явились, хоча сповіщались належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2 належить ? частина спірної квартири, ОСОБА_1 належить 3/8 частини спірної квартири, а відповідачу ОСОБА_3 належить 1/8 частини спірної квартири, дана обставини підтверджуються відповідними нотаріально посвідченими договорами та свідоцтвами та в ході судового розгляду учасниками процесу вказані правочини під сумнів не ставилися.

Дана квартира складається з двох ізольованих кімнат площею 18,4 кв.м. і 14,2 кв.м. відповідно, загальна площа квартири становить 52,2 кв.м.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивачі посилається на те, що частка відповідача у спільному майні є незначною, проживає в іншому місці, а відтак припинення його права власності на спірну частину квартири не завдасть істотної шкоди його інтересам.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне користування і володіння майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Проте, як було зазначено вище, спірна квартира, співвласниками якої є 3-є осіб, складається з двох ізольованих кімнат. Належна відповідачу частка у праві спільної власності сторін складає 1/8 частки спірної квартири, відповідає не має іншого житла, доказів того, що відповідач має інше житло та проживає за іншою адресою сторона позивачів в ході судового розгляду не надала, крім того відповідач є інвалідом 1-ї групи по зору, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, потребує сторонньої допомоги.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Також статтею 361 даного Кодексу передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 3 ЦПК Українипередбачено, щокожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнанихабооспорюваних прав, свобод чиінтересів.

Згідновимог ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядаєцивільнісправи не інакше як за зверненнямфізичнихчиюридичнихосіб, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявленихпозовнихвимог і на підставідоказівсторін та іншихосіб, якіберуть участь у справі

Також в ході судового засідання сторона позивач не надавдоказів того, в обґрунтування своєї правової позиції по позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженніпевнимизасобамидоказування, не можутьпідтверджуватисяіншимизасобамидоказування.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Також позивачу ОСОБА_1 пілігають поверненню сума коштів в розмірі 109 587 грн. поміщена на депозит Дніпровського районного суду м. Києва в рахунок компенсації вартості 1/8 спірного майна.

У відповідності до вимог ч.6 ст..154 ЦПК України суд вирішує питання щодо скасування заходів забезпечення позову, що були застосовані відповідно до ухвали суду від 16 грудня 2015 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.365 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 трет особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про припинення права власності на частку у спільному майні - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 54 793 грн. 50 коп. покладених на депозит Дніпровського районного суду м.Києва вартості частки у спільному майні відповідно до квитанції №ПН 148К від 14 червня 2016 р.

Повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 54 793 грн. 50 коп. покладених на депозит Дніпровського районного суду м.Києва вартості частки у спільному майні відповідно до квитанції №ПН 129К від 14 червня 2016 р.

Зняти арешт накладений відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 16 грудня 2015 р. на 1/8 частину квартириАДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: