Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/112/16-ц

Провадження №2/547/114/16

24 березня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель», третя особа Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» звернулося до районного суду з цим позовом та зазначало, що 20 липня 2010 року було зареєстровано договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є , та матірю відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка згодом померла. Правонаступником прав і обовязків по вказаному договору оренди є ОСОБА_5, який прийняв спадщину після смерті матері.

Відповідно до чинного на час укладання договору та його державної реєстрації законодавства пятирічний строк дії договору закінчився 20 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк та 19 червня 2015 року направило власнику земельної ділянки ОСОБА_5 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди.

На вказаний лист-повідомлення відповідач ОСОБА_5 у строки, зазначені в ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповіді не надав, як не надав її і поза межами цих строків.

Пізніше позивачеві стало відомо, що ОСОБА_5 21 липня 2015 року уклав новий догові оренди землі з Фермерським господарством «Журавель» та зареєстрував його того ж дня.

Вважаючи порушеним своє переважне право на продовження дії договору оренди землі, позивач просив постановити рішення про визнання договору оренди землі між ним та ОСОБА_5 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, про визнання додаткової угоди до договору оренди землі між ОСОБА_4І та ТОВ «Семаль» про поновлення договору оренди землі укладеною. Позивач також просив визнати недійсним укладений 21 липня 2015 року договір оренди між ФГ «Журавель» і відповідачем ОСОБА_5 та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що товариство добросовісно виконувало умови договору оренди, тому скористалося своїм правом на продовження договору оренди на новий строк. При цьому запропонувало відповідачеві ОСОБА_5 ще кращі умови, ніж у попередньому договорі. Вони завчасно направили відповідачеві лист-повідомлення та проект додаткової угоди до договору, але ОСОБА_5 не відповів на їх пропозицію та уклав новий договір з фермерським господарством «Журавель». Представник позивача пояснив також, що товариство виконало всі вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо повідомлення про свої наміри скористатися переважним правом на продовження договору оренди та направлення проекту додаткової угоди, а відповідач не виконав вимог закону не надав відповіді товариству про свою згоду чи незгоду на продовження договору оренди. Після закінчення строку дії договору оренди товариство продовжує користуватися земельною ділянкою ОСОБА_5, тому є підстави вважати договір оренди поновленим відповідно до приписів частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позов товариства не визнала та пояснила, що договір оренди землі з позивачем мати ОСОБА_5 уклала ще в квітні 2008 року строком на 5 років тому ОСОБА_5 вважав, що строк його дії скінчився у 2013 році. У 2013 році товариство повинне було переукласти договір оренди з новим власником земельної ділянки, тобто відповідачем, а воно цього не зробило. Позивач повинен був повідомити ОСОБА_5 про наміри поновити договір оренди до спливу строку договору, але не пізніше ніж за місяць. ОСОБА_5 отримав лист-повідомлення лише 26 червня 2015 року, тому відповіді не надав, а 21 липня 2015 року уклав новий договір з фермерським господарством. Товариство не виконало умов, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

ОСОБА_2, як представник Фермерського господарства «Журавель», позов не визнала та пояснила, що фермерське господарство ніяким чином не порушило прав позивача. Товариство не уклало додаткової угоди з ОСОБА_5, тому він мав право на укладання нового договору з фермерським господарством.

Представник третьої особи Семенівського районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання не зявився, керівник установи звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Свого ставлення до заявленого позову управління не виказало.

За згодою учасників провадження судом ухвалено рішення про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів ОСОБА_5 та фермерського господарства, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 16 квітня 2008 року мати відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі терміном на 5 років.

Вказаний договір зареєстровано в Семенівському райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» Полтавської області 20 липня 2010 року (а.с. 7-9).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що ОСОБА_4І померла 1 серпня 2012 року, а спадщину після її смерті прийняв її син відповідач ОСОБА_5 Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 грудня 2013 року (а.с.32).

Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 40 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Новий власник земельної ділянки ОСОБА_5 та ТОВ «Семаль» уклали додаткову угоду №1 без зазначення дати її укладання. Згідно із вказаною додатковою угодою в якості орендодавця в договорі зазначено ОСОБА_4І та вказано на підстави набуття ним права власності на земельну ділянку. Інших суттєвих змін первісний договір оренди від 16 квітня 2008 року, укладений його матірю, не зазнав, в тому числі і щодо строку дії договору. Договір між сторонами повинен був діяти до 20 липня 2015 року з огляду на дату його державної реєстрації.

Встановлено, що 19 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №343 на адресу відповідача ОСОБА_5 направило лист повідомлення про намір товариства продовжити договір оренди землі на новий строк та додало до листа проект додаткової угоди до договору оренди землі від 27 березня 2008 року ( а.с.10).

Згідно з карткою про вручення поштового відправлення (а.с. 10) відповідач ОСОБА_5 отримав лист-повідомлення та проект угоди 26 червня 2015 року, тобто менше ніж за 30 днів, передбачених п.8 Договору.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не надав позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договір оренди та 21 липня 2015 року уклав новий договір оренди земельної ділянки №24 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію якого здійснено того ж дня реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідним витягом із державного реєстру (а.с.11).

Вирішуючи спір та відмовляючи позивачеві в позові, суд виходив з такого.

Правила поновлення договору оренди землі виписано в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-пятої вказаної статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави вважати, що орендар має переважне перед іншими право на поновлення договору оренди землі за умови встановлення таких юридичних фактів: орендар належним чином виконував обовязки по договору; орендар до закінчення строку дії договору, але не пізніше як за місяць до настання цього строку, повідомив орендодавця про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Встановлено, що договір оренди землі між сторонами укладено 16 квітня 2008 року, а його державну реєстрацію здійснено лише 20 липня 2010 року, тобто саме від цієї дати він набрав сили та закінчувався лише 20 липня 2015 року.

Про набрання чинності договору оренди землі з часу його державної реєстрації йдеться, зокрема, в п.43 самого договору оренди.

Повертаючись до процедури поновлення договору оренди землі, виписаної в ст. 33 Закону України « Про оренду землі», суд звертає увагу на обовязок орендаря повідомити про свої наміри орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць, тобто про пропозицію поновлення договору оренди та умови поновленого договору орендодавець повинен дізнатися не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору.

На користь такого висновку в ч.5 ст. 33 Закону зазначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, тобто законодавець гарантує орендодавцеві не менше місяця для прийняття рішення.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору має значення не час направлення орендарем листа-повідомлення та додаткової угоди, а час отримання цих документів орендодавцем.

Встановлено, що товариство направило відповідачу ОСОБА_5 лист-повідомлення та проект додаткової угоди поштою 19 червня 2015 року , які відповідачем отримані 26 червня 2015 року, тобто за 24 дні до закінчення строку договору, а не за 30 днів, як передбачено законом.

Суд вважає, опираючись на аналіз положень ст.33 Закону «Про оренду землі», що сторони договору всі юридично значимі дії, передбачені цією статтею, повинні вчинити до закінчення строку дії договору, а тому неправильно було б вимагати від орендодавця надавати відповідь орендарю поза межами строку дії договору.

Суд не сприймає пояснення представника позивача про те, що товариство виконало вимогу закону та вчасно направило відповідачеві свої пропозиції, а саме 19 червня 2015 року. При цьому суд зауважує, що вирішальне значення має не час направлення документів відповідачеві ОСОБА_5, а час їх отримання, який до закінчення строку дії договору становив менше одного місяця.

Таким чином товариство не виконало приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, тому визнавати поновленим договір оренди землі та визнавати додаткову угоду про поновлення договору оренди укладеною немає законних підстав.

Позивачем також ставиться питання про визнання недійсним договору оренди землі від 21 липня 2015 року між ОСОБА_5 і фермерським господарством «Журавель» та скасування рішення про його державну реєстрацію з підстав недотримання процедури поновлення договору оренди землі відповідачем ОСОБА_5

Оскільки суд не знайшов підстав для визнання договору оренди землі між позивачем та відповідачем поновленим, підстав для визнання недійсним нового договору між ОСОБА_5 та ФГ «Журавель» не вбачається, як і підстав для скасування рішення про його державну реєстрацію. При цьому суд виходить з того, що позивачем, як на підставу визнання нового договору оренди недійсним, вказано порушення його переважного права на поновлення договору.

Отже суд приходить до висновку, що саме позивачем порушено виписану в Законі і Договорі процедуру поновлення дії договору, тому в задоволенні всіх чотирьох позовних вимог товариству слід відмовити.

В позові також йшлося про те, що товариство продовжує відкрито користуватися земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4І після закінчення строку дії договору оренди, що є підставою вважати договір поновленим на такий же строк і на тих же умовах.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дійсно передбачено ще одну умову поновлення договору оренди землі, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення поновлення договору оренди землі.

Суд вважає, що такий спосіб поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже той факт, що ТОВ «Семаль» і тепер використовує земельну ділянку відповідача для своїх потреб не є підставою для поновлення договору оренди землі, оскільки між сторонами вирішується спір про виконання приписів частин 1-5 статті 33 Закону і цей спір вирішено не на користь позивача.

Суд не може погодитися з твердженням позивача про те, що після закінчення строку дії договору товариство відкрито і законно користується земельною ділянкою ОСОБА_5, тому є підстави визнавати договір оренди землі поновленим. При цьому суд виходить з того, що з 21 липня 2015 року вступив у силу новий договір оренди землі, укладений між відповідачами. За таких обставин товариство не можна вважати законним користувачем земельної ділянки в розумінні ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Суд також вважає, що визнавати договір оренди землі поновленим на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» можна лише у разі, коли сторони договору до закінчення терміну його дії ніяким чином не виказували свого ставлення та не вчиняли ніяких дій щодо поновлення терміну дії договору, а після закінчення строку дії договору одна сторона продовжує користуватися земельною ділянкою , а інша протягом місяця не направила листа-заперечення.

Отже визнавати договір оренди землі поновленим з мотивів, передбачених ч.6 ст. 33 Закону «Про оренду землі», теж немає підстав.

Керуючись ст. ст. 3,10,11, 16, 212-214 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договором оренди землі від 16 квітня 2008 року,

Р І Ш И В :

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3, фермерського господарства «Журавель», третя особа Семенівське районне управління юстиції, про визнання договору оренди землі, укладеного 16 квітня 2008 року та зареєстрованого 20 липня 2010 року, між ТОВ «Семаль» і ОСОБА_4, поновленим; визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною; визнання недійсним договору оренди землі від 21 липня 2015 року між фермерським господарством «Журавель» та ОСОБА_5; скасування державної реєстрації договору оренди землі від 21 липня 2015 року між фермерським господарством «Журавель» і ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2016 року.