АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,
суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року,
встановила:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України щодо не перенесення та зміни дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також не внесення відповідних змін в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.
Зобов`язано Житлову комісію Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України перенести дату зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги ОСОБА_1 в гарнізоні м. Києва на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік.
В апеляційній скарзі Київське квартирно-експлуатаційне управління просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В судовому засіданні представник Київського квартирно-експлуатаційного управління вимоги апеляційної скарги підтримала.
Представник житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що полковник ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України до 01 грудня 2006 року на посаді начальника відділу особового складу - помічника начальника штабу Командування сил підтримки Збройних сил України.
Наказом Міністра оборони України від 01 грудня 2006 року № 1920, ОСОБА_1 звільнено з лав Збройних Сил України за станом здоровя.
Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в с.м.т. Радянське Автономної Республіки Крим, він та члени його сім`ї перебували на квартирному обліку при військовій частині з 23 жовтня 1992 року в пільговій черзі. Після переведення на військову службу до м. Києва, за новим місцем роботи, позивач був зарахований на квартирний облік з 03.03.1995 року.

В зв`язку з цим, позивач звернувся з відповідною заявою до Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України про зміну та перенесення дати зарахування його на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, тобто на дату первинного взяття на квартирний облік.
Проте в цьому йому було відмовлено.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 43 Житлового кодексу УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік.
Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла.
Відповідно до вимог п. 3.7. Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, повязаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Крім того, відповідно до п. 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями № 1081 від 03.08.2006 року затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
З урахуванням вищенаведених вимог закону, відмова позивачу у перенесенні дати зарахування його на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 23 жовтня 1992 року, тобто на дату первинного взяття на квартирний облік, є неправомірною.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги про те, що Київське квартирно-експлуатаційне управління не було залучено судом першої інстанції до участі в справі, що порушує права апелянта, колегія суддів оцінює критично, оскільки залучення сторін та третіх осіб до участі в справі здійснюється лише за клопотанням позивача. Крім того, предметом позову є оскарження дій Житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України, яка залучена до участі в справі. Суд розглянув спір за участі належного відповідача.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 12 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління відхилити.
Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук