Справа № 2-260/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 22516,46 грн., обґрунтовуючи тим, що 13.04.2012 року між сторонами був укладений договір №120385003 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання Цифрова фотокамера Olympus SZ-10 Black, загальна сума платежів за яким складала 2165,71 грн.

Зазначав, що згідно зі структурою відповідач сплатив лише 1474,90 грн. та в результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на 22.06.2015 року становить 22516,46 грн., що складається з 721,90 грн., компенсації вартості наданого обладнання, 21749,08 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 45,48 грн. компенсація понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не погоджується, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 13.04.2012 року між ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»та ОСОБА_1 було укладено договір №120385003 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання - цифрова фотокамера Olympus SZ-10 Black, загальна сума платежів за яким складає 2165,71 грн., а ОСОБА_1 в свою чергу зобов'язався сплатити суму коштів у розмірі 2165,71 грн., що складається з першого платежу у розмірі 33,33% від загальної суми платежів, 2 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто сплатити 3-чі по 721,90 грн.

Згідно з п.1.1 вказаного Договору клієнт бере участь в системі LeaselT, зокрема отримує ІТ- обладнання та інші товари від постачальника - учасників системи LeaselT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaselT, а оператор LeaselT зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу клієнту ІТ- обладнання (ІТ- обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaselT.

Відповідно до п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ- обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Так, Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого в зв'язку зі зміною найменування є ПАТ«Лізинг інформаційних технологій», від 01.02.2006 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Крім того, як вказував у позовній заяві представник позивача, правила офіційно опубліковані на сайті www.leaseit.ua/ pravila.aspx і є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT.

Пунктом 8.7. Договору відповідач підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати.

На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна №120385003 від 17.04.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 2165,71 грн. Згідно з п. 2.1. Договору умови, за яким ІТ- обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються Пакетом LeaselT.

Так, відповідачем було обрано Пакет LeaselT, за умовами якого останній зобов'язався сплачувати на користь оператора LeaselT платежі згідно з пакетом LeaselT та договором у загальній сумі 2165,71 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 33,33% від загальної суми платежів; 2 платежі рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто відповідач зобов'язався сплатити 3 платежі по 721,90 грн.

Проте, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання щодо повної оплати обладнання та, як вбачається з структури грошових нарахувань та надходжень № від 05.08.2015 року, сплатив лише 1474,90 грн., з яких: 31,09 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів; 1443,81 на погашення місячних орендних платежів.

Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Так, відповідно до п 5.4.2 вищезазначеного договору відповідач взяв на себе зобов'язання в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені пакетом LeaselT та цим договором.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови Договору №11080801 про отримання обладнання в системі LeaselT від 08.08.2011 року, тому вимоги позивача щодо стягненнякомпенсації вартості орендного платежу наданого обладнання в сумі 721,90 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Разом з тим, позивач, посилаючись на нарахування плати за прострочення платежу на підставі п. 14.2 Правил, стверджував, що за відповідачем відповідно до структури грошових нарахувань та надходжень № від 05.08.2015 року станом на 22.06.2015 року рахується також заборгованість в загальному, що складається з: 21749,08 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 45,48 грн. компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання.

Проте, щодо таких заявлених вимог в сумі 21749,08 грн. як плати за прострочення щомісячних платежів та 45,48 грн. компенсації понесених витрат пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, то суд вважає їх безпідставними, оскільки в позовній заяві не викладеного жодного обґрунтування, правових підстав, а також посилань на докази щодо понесення їх позивачем саме з вини відповідача, а й відповідно покладення зобов'язання щодо їх відшкодування саме на останнього.

Зокрема, у п. 14.2. Правил визначено, що у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу, останній сплачує на користь оператора LeaselT плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми прострочення платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором.

Між тим, з огляду на наведені в структурі грошових нарахувань та надходжень розрахунки, нарахування штрафних санкцій за прострочення одного платежу здійснювалась щомісячно протягом трьох років за період з 01.07.2012 року по 22.06.2015 року та з включенням нарахованих сум штрафних санкцій в розмір заборгованості, на яку ці штрафні санкції нараховувались знов, що свідчить про зловживання правом та необґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 6. ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені щодо меж здійснення особою суб'єктивних прав, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Аналіз правової природи зловживання правом свідчить, що воно є одним з різновидів цивільного правопорушення, яке, як і всяке правопорушення, є підставою для застосування до особи, яка його вчинила, негативних наслідків. Одним з таких інших наслідків по відношенню до особи, яка зловживала правом, може бути відмова в примусовому захисті судом того її права, при здійсненні якого було допущено зловживання.

21.01.2016 року в судовому засіданні явку представника позивача було визнано судом обов'язковою для надання пояснень з приводу поданих розрахунків по заборгованості, проте на визначену дату представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, просив розглянути справу у відсутність представника позивача.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором №120385003 про отримання обладнання в системі LeaselT від 13.04.2012 року в розмірі 721,90 грн., а також згідно зі ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог сума судового збору у розмірі 81,00 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 509, 525, 526, 530, 629, 638 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» суму заборгованості у розмірі 721,90 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 81,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: