Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Касьяна О.П., ОстапчукаД.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_8 апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про визнання поруки припиненою.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» задоволено, в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року визнано неподаною та повернуто відповідачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_8 просить ухвалу апеляційного суду скасувати й передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без руху з наданням 5-ти денного строку з дня отримання ухвали для усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали, ОСОБА_7 надала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з ксерокопією квитанції про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК Українисуддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, або не оплачена судовим збором, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Положення ст. 121 ЦПК Українищодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону повернення заяви (апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилась з її змістом, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ухвалі.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_7 у визначений ухвалою суду від 21 жовтня 2015 року строк недоліків апеляційної скарги належним чином не усунула, дійшов правильного висновку про визнання такої скарги неподаною та повернення її відповідачу. При цьому судом вірно зазначено про неприйняття квитанції, сплаченої ОСОБА_8 через відсутність даних про те, що останній є представником ОСОБА_7, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач видала довіреність на ім'я ОСОБА_8 лише 16 листопада 2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_8 на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Крім того, ОСОБА_7 не позбавлена права оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу оформлену відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши поважні причини пропуску такого строку.

Згідно ст. 337 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О.Остапчук