АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/259/15-ц Головуючий в І інстанції:Гордимов А.В. Номер провадження: 22-ц/791/716/16 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

20 січня 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, 31.03.2013 року норадження. В теперішній час відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 20 січня 2015 року і до повноліття дитини. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, вказує, що суд, визначаючи аліменти в розмірі 1000 гривень не врахував його матеріальний стан, наявність на його утриманні непрацездатних батьків, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 450 гривень щомісячно до повноліття дитини.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 вказує, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач останні 4 роки виїжджає закордон, де працює та отримує доходи, які не декларує в Україні, тому вона просила визначити аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки встановити його реальний заробіток не вдалося можливим. Вказує, що відповідачем не надано доказів того, що його батьки перебувають на його утриманні, оскільки вони ще не досягли навіть пенсійного віку. Просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, обовязок щодо утримання якої відповідач не виконує.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції при винесенні рішення було встановлено, що відповідач в Україні на час розгляду справи офіційно не працевлаштований. Підчас розгляду справи судом першої інстанції відповідач в письмових запереченнях проти позову не заперечував того факту, що час від часу працює найманим працівником у суднохідних компаніях, але зазначав, що з 2014 року не перебуває трудових відносинах з жодною суднохідною компанією.

Згідно витягу головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання ОСОБА_5 державного кордону України у період з 2012 по 2015 рік (а.с.109) ОСОБА_5 в період з квітня 2012 року регулярно на періоди 3-4 місяці виїжджає за кордон, що підтверджує пояснення позивача про те, що відповідач і в 2014-2015 році мав строкові контракти з іноземними компаніями.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом наявності на утриманні у відповідача непрацездатних батьків, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки матеріали справи не містять даних щодо непрацездатності батьків ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, дійшов правильного висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з наведенням мотивів щодо її розміру. Висновки суду відповідають обставинам справи в межах досліджених в судовому засіданні доказів та нормам сімейного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: І.В.Склярська

ОСОБА_3