Справа №2-1618/16
760/6711/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Г.О. Козленко,
за участю секретаря - А.К. Слободянюк,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправним рішенням -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, просив суд, з урахуванням уточненого позову, стягнути з Головного управління Національної гвардії України грошові кошти в розмірі 13088,57 грн недоотриманих позивачем по пенсійному забезпеченню в період січень 2012 року - травень 2014 року включно, внаслідок неправильного обчислення вислуги років позивачу Головним управлінням ВВ МВС України; стягнути з Головного управління Національної гвардії України грошові кошти в розмірі 5000 грн. за завдання моральної шкоди, внаслідок неправильного обчислення вислуги років позивачу Головним управлінням ВВ МВС України.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 2012 році звернувся до Головного управління Національної гвардії України щодо перерахунку вислуги років в пільговому обчисленні, однак останнім було надано відмову. Дане рішення суб`єкта владних повноважень було оскаржено позивачем до суду. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 06.07.2012, відмову Головного управління Внутрішніх військ МВС України у проведені перерахунку ОСОБА_1 вислуги років в період з 21.06.2004 р. по 28.10.2009 р. визнано протиправною. При цьому відповідача зобов`язано провести перерахунок позивачу вислуги років з врахуванням пільгової вислуги (один місяць за півтора місяця служби) в період з 21.06.2004 по 28.10.2009. Після набрання рішенням законної сили, командувачем Національної гвардії України підписано наказ від 04.06.2014 №23 про внесення змін до особової справи ОСОБА_1 щодо вислуги років. Також зазначено, що внаслідок неправильного обрахунку відповідачем вислуги років, починаючи з 21.06.2004 по 20.12.2011 позивачу не у повному обсязі виплачувалися грошові кошти при виплаті заробітної плати військовослужбовця та вихідної допомоги при звільненні з лав Внутрішніх військ МВС України, тобто, завдано матеріальних збитків при недоплаті грошового забезпечення. Вважає, що для відновлення його порушеного права, в даному випадку відповідач повинен здійснити розрахунок коштів з врахуванням відповідної вислуги років та індексу інфляції і виплатити позивачу розраховану суму, невиплачену за період з 21.06.2004 по 20.12.2011. Також, в період з січня 2012 року по травень 2014 року включно позивач щомісячно отримував пенсію не у повному обсязі, що підтверджується розрахунком недоотриманих коштів в розмірі 13088,57 грн, тобто, позивачу нанесено матеріального збитку на зазначену суму. Крім того, внаслідок протиправних дій ГУ ВВ МВС України щодо розрахунку вислуги років за 29 місяців (з січня 2012 року по травень 2014 року включно) позивач недоотримав коштів по пенсійному забезпеченню, чим останньому завдано також моральної шкоди. Оскільки судовим рішенням від 06.07.2012 дії Головного Управління Внутрішніх військ МВС України визнано протиправними, цим самим встановлено вину даного суб`єкта владних повноважень щодо невірного виконання розрахунку вислуги років ОСОБА_1 . В свою чергу, невірний розрахунок вислуги років призвів до неправильного нарахування грошового забезпечення та пенсії. Тобто вважає, що вина щодо недоотримання коштів позивачем протягом 2004 2014 років внаслідок неправильного розрахунку вислуги років лежить на відповідачі - Головному Управлінні Внутрішніх військ МВС України. На даний час Внутрішні війська України реорганізовано в Національну Гвардію України, згідно Закону України «Про Національну Гвардію України» від 12.03.2014. Відповідно, Головне Управління Внутрішніх військ МВС України реорганізоване в Головне Управління Національної гвардії України, яке є правонаступником попереднього.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача Головного управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, надав заперечення на позов, де зазначив, що позивач почав проходити військову службу у Головному управлінні внутрішніх військ МВС України лише з 27.11.2009 і відповідач не міг йому нараховувати грошове забезпечення в 2004-2009 роках коли він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 30.11.2009 № 227 позивача було зараховано до списків особового складу ГУВВ МВС України та на всі види забезпечення. Вислуга років для нарахування відсоткової надбавки за вислуги років станом на 01.01.2009 складала 22 роки 00 днів. Позивач даний наказ командувача не оскаржував і з питань перерахунку вислуги років до командування внутрішніх військ МВС України не звертався. Також Білоцерківським міськрайонним судом під час розгляду справи було встановлено, що позивач лише в 2012 році звернувся до відповідача з приводу обчислення пільгової вислуги років у частинах спеціального призначення, але йому було відмовлено. Таким чином вважає, що твердження позивача, що відповідачем починаючи з 21.06.2004 по 20.12.2011 не у повному обсязі виплачувались грошові кошти при виплаті заробітної плати військовослужбовця та вихідної допомоги і цим йому завдано матеріальних збитків не знаходить свого підтвердження. Також зазначено, що позивач вважає, що якщо судовим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 06.07.2012 у справі №2а/1003/5893/12 дії відповідача визнано протиправними, то цим самим визнано вину відповідача, як суб`єкта владних повноважень щодо невірного виконання розрахунку вислуги років. Однак відповідач з цим твердженням не згоден, та зазначив, що роблячи розрахунок років для призначення пенсії позивачу, відповідач виходив з того, що питання обчислення пільгової вислуги років військовослужбовцям внутрішніх військ МВС України не було врегульовано нормативно-правовим актом, а саме в період з 20.06.2004 по 09.09.2011 був відсутній Перелік посад і умов обчислення вислуги років для призначення пенсій передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393. Судами першої та апеляційної інстанції даний факт також було підтверджено, судами встановлено, що питання обчислення пільгової вислуги років військовослужбовцям внутрішніх військ МВС України не було врегульовано, але в той же час діяла постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка має вищу юридичну силу по відношенню до наказів МВС України і вважає,що саме вона повинна застосовуватись відносно випадку позивача, тому в діях відповідача відсутній умисел при розрахунку позивачу вислуги років, що у свою чергу виключає його вину. В подальшому рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 06.07.2012 у справі №2а/1003/5893/12 було виконано відповідачем у повному обсязі, а саме: було зроблено перерахунок вислуги років з врахуванням пільгової та направлено до ГУПФ України у Київській області довідку з видами розміру грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії. Також представник відповідача заперечує проти розрахунку позивача для визначення шкоди, так як останній брав за основу розмір доплати в 435,03 грн, яку зазначило у своєму листі ГУПФ України у Київській області, однак не зрозуміло яка саме доплата і як вона розрахована. Щодо стягнення моральної шкоди зазначено, що будь-яких письмових доказів на ствердження моральної шкоди позивач до суду не надано та відзначено, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень і відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом`янського районну реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за організаційно-правовою формою є органом державної влади.
Представник відповідача Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо.
Представник третьої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання не з`явився, надав належним чином завірений розрахунок недоотриманих коштів позивачем в період з 01.01.2012 по 31.05.2014, сума якого склала 13088,57 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи з 14.12.2011 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, що також підтверджується випискою із акта огляду МСЕК (а.с.159).
Згідно наказу по Головному управлінню внутрішніх військ МВС України №227 від 30.11.2009 зараховано до списків особового складу ГУВВ МВС України та на всі види забезпечення підполковника ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби із в/ч НОМЕР_1 (смт.Нові Петрівці), призначеного наказом командувача ВВ МВС України від 28.10.2009 №121 о/с, старшим офіцером сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу з посадовим окладом 1200 грн, вважати на посаді з 27.11.2009 (а.с.28-31).
На підставі наказу командувача внутрішніх військ МВС України №145 о/с від 15.12.2011 (по особовому складу) у відповідності до ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України по п. 6 «б» (за станом здоров`я) підполковника ОСОБА_1 (Т-774718) - старшого офіцера сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу, з правом носіння військової форми одягу, нагороджено грошовою премією в розмірі посадового окладу (а.с.74).
Відповідно до витягу з наказу командувача внутрішніх військ МВС України (по строковій частині) №242 від 20.12.2011 старшого офіцера сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу підполковника ОСОБА_1 (Т-774718) звільненого відповідно до п.б ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 15.12.2011 №145 о/с у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу, 20.12.2011 та направлено його для постановки на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області. Серед іншого, зазначено, що вислуга років на військовій службі складає у календарному обчисленні 25 років 04 місяці 19 днів; у пільговому обчисленні 25 років 08 місяців 26 днів; підстава припис від 20.12.2011 №65 (а.с.72). Вказана вислуга років ОСОБА_1 також підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію підполковника ОСОБА_1 (Т-774718) - старшого офіцера сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу ГУ ВВ МВС України. Вказаний розрахунок складений на підставі особової справи №1205. У зазначеному розрахунку міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з ним 21 грудня 2011 року (а.с.75-78).
12 січня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ України в Київській області про призначення/перерахунок пенсії (а.с.85).
Згідно довідки ГУ ВВ МВС України №312 від 20.12.2011, виданої ОСОБА_1 в тому, що його додаткові види грошового забезпечення з 01.12.2009 по 30.11.2011 становили всього 54169,86 грн; сума надбавки для нарахування пенсії складала 2257,08 грн (а.с.88).
Матеріали справи містять дублікат пенсійної справи № ОСОБА_1 , де наявний протокол за пенсійною справою від 21.12.2011, згідно якого ОСОБА_1 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно з 21.12.2011 по 31.12.2013 у розмірі 2677,40 грн (основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення (вислуга років 25) (а.с.81). Також наявна довідка про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , яка перерахована з 01 квітня 2012 року, де підсумок пенсії (з надбавками) складає 3101,60 грн. Підстава перерахунку значиться: зміна сімейного стану/збільшення кількості утриманців; строк закінчення виплати пенсії 30 квітня 2017 року (а.с.104). Довідкою ПФУ про розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії пенсіонера ОСОБА_1 уточнено початковий строк виплати пенсії та зазначено дату розрахунку 21.03.2012. Сума виплати (утримання) склала 1392 грн 38 коп. (а.с.108).
В подальшому позивачу по справі неодноразово здійснювався перерахунок пенсії, про що свідчать: перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01.09.2012 та підсумок складає 3720,40 грн (а.с.114), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01.01.2013 та підсумок якої складає 3943,19 грн (а.с.120), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01.12.2013 та підсумок якої складає 3970,69 грн (а.с.121), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01.06.2014 та підсумок якої (з надбавками) складає 3490,99 грн (а.с.122).
Згідно рішення ГУПФ України у Київській області №324 від 20.05.2014 про утримання переплати пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з несвоєчасним повідомленням пенсіонера про працевлаштування виникла переплата пенсії за період з 01.05.2014 по 31.05.2014 в сумі 508,17 грн (а.с.124). Довідка В/ч НОМЕР_2 МО України від 30.04.2014 №242 свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно працює у в/ч з 14.04.2014 по теперішній час (а.с.125).
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2012 визнано дії Головного управління Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у проведені перерахунку вислуги років з врахуванням пільгової вислуги, тобто один місяць за півтора місяця служби, в період з 21.06.2004 року по 28.10.2009 року, ОСОБА_1 протиправними. Зобов`язано Головне управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України провести перерахунок вислуги років ОСОБА_1 , з врахуванням пільгової вислуги, тобто один місяць за півтора місяця служби в період з 21 06.2004 року по 28 10.2009 року. Зобов`язано Головне управління Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відповідну довідку про перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгової вислуги років за період з 21.06.2014 по 28.10.2009 (а.с.5-6).
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.12.2013 постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2012 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та покладення зобов`язання залишено без змін (а.с.7-8).
В подальшому, на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2012 постановою ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві від 15.09.2014 було відкрито виконавче провадження №44682829 (а.с.157).
На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ГУ Національної Гвардії України було надано довідку від 20.11.2011 №312 про розміри додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с.156), яка була видана йому перед звільненням. Також ГУ Національної Гвардії України у листі від 14.10.2014 №3/2-/1-3700 було зазначено, що надбавка за вислугу років ОСОБА_1 на день його звільнення становила 40%, що є максимальним розміром, тому не впливає на розміри додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі і з урахуванням пільгової вислуги років за період з 21.06.2004 по 28.10.2009 (а.с.155).
На підставі протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 від 23.07.2014 розмір пенсії за рішенням суду 370,72 грн призначено згідно із ЗУ №2262 та загальний розмір пенсії за справою щомісячно складає з 31.12.2011 довічно 3974,36 грн (а.с.127).
Відповідно до попереднього розрахунку пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 за період з 04 червеня 2014 року по 30 червня 2014 року сума виплати (утримання) склала 435,03 грн (а.с.129). Вказане також підтверджується розрахунком доплати пенсії ГУ ПФ України (а.с.130).
З листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України №2/926 від 11.07.2014 вбачається про необхідність внесення часткових змін до подання №2210 від 23.01.2012 у частині звільнення ОСОБА_1 , а саме вважати його звільнення з вислугою років для призначення пенсії: календарною 25 років 04 місяці 19 днів, пільговою 28 років 05 місяців 00 днів (а.с.131. Підставою змін значиться посилання на копію витягу з наказу про внесення змін щодо вислуги років №23 від 04.06.2014 (а.с.133) та копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду по справі №1003/9544/12) (а.с.146-148).
Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 29.09.2014 №4051/21, ОСОБА_1 21.12.2011 призначено пенсію за вислугу років, враховуючи вислугу років в пільговому обчисленні 25 років 08 місяців 26 днів, згідно пакету документів для призначення пенсії, наданого сектором забезпечення соціальних виплат УФЗБО ГУ МВС України в Київській області. Також зазначено, що на підставі наказу, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФ України у Київській області було проведено перерахунок пенсії з 04.06.2014 (з дня підписання наказу про внесення змін), керуючись п.є ст.50 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Доплату за період з 04.06.2014 в розмірі 435,03 грн ОСОБА_1 отримав в липні місяці 2014 року. Враховуючи викладене, пенсія перерахована та виплачена відповідно до чинного законодавства (а.с.10).
Відповідно розрахунку начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 від 02.12.2014 розрахунок недоотриманих коштів ОСОБА_1 в період з 01.01.2012 по 31.05.2014 склав 13088,57 грн (а.с.184).
Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу . У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту , який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин . Тобто потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду , а обирає той спосіб захисту , який відповідає характеру порушення її права чи інтересу . Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача вірно обраний спосіб захисту права та його право дійсно порушене стороною відповідача, тому полягає захисту в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно зі ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ст.ст. 57, 59 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до роз`яснень, які містяться постанові Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.
Отже, в ході розгляду справи позивачем доведено та підтверджено належними та допустимими доказами факт недоотримання ним грошових коштів по пенсійному забезпеченню з вини відповідача за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 у розмірі 13088,57 грн, про що також підтверджено довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 5000 грн, вказані вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Однак, визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань позивача, а також виходячи з принципу розумності і справедливості, вбачає достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 56, 60, 88, 209, 212-215, 217, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 22, 23 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009, Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», суд -
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправним рішенням задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 недоотримані грошові кошти по пенсійному забезпеченню за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 у розмірі 13088 (тринадцять тисяч вісімдесят вісім) грн. 57 коп.
Стягнути з Головного управління Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішенні суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.О. Козленко