Провадження № 2/344/1389/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано Франківської області в складі

головуючого-судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ Пресмаш про визнання недійсним наказу № 37/07 від 07.07.2015 року по ВАТ Пресмаш, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним наказу № 37/07 від 07.07.2015 року по ВАТ Пресмаш про звільнення його з роботи за ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, які заявлені у його позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, суду пояснила, що будь яких порушень трудового законодавства при звільненні позивача з роботи допущено не було, просила в позові відмовити.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на підставі наказу № 60 від 04.10.2010 року на ВАТ «Пресмаш» охоронником відділу охорони з 04.10.2010 року по 08.07.2015 року.

07.07.2015 року видано наказ, а 20.07.2015 року відповідач повідомив про його звільнення за ч. 2 ст. 41 КЗпП України (втрата довіря) та видав йому наказ про звільнення та трудову книжку.

Статтею 41 КЗпП України визначено, що крiм пiдстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договiр з iнiцiативи власника або уповноваженого ним органу може бути розiрваний також у випадках:

2) винних дiй працiвника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності цiнностi, якщо цi дiї дають пiдстави для втрати довiр'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу

Абзацом 2 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що звільнення з підстав втрати довір»я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові та товарні цінності (зайнятий прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір»я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Отже, як бачимо безпосередній процес обслуговування грошових або товарних цінностей є обовязковим. Таким чином, ключовим моментом у визначенні, чи відноситься працівник до осіб, які можуть бути звільнені на підставі втрати довір'я до них, є поняття безпосереднього обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей.

Існує вичерпний перелік посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність. На сьогодні діє Перелік, затверджений постановою Держкомпраці СРСР та ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24, і посада охоронця, охоронника, сторожа там не зазначено.

Водночас не можуть бути працівниками, на яких у відповідних випадках поширюється дія пункту 2 статті 41 КЗпП України, сторожі, охоронці та інші працівники, які здійснюють функції охорони або обліку.

Таким чином суд вважає, що до ОСОБА_1, як охоронника, незаконно застосовувано норми п.2 ст. 41 КЗпП України, тому, що він не відноситься до категорії працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, а тому його позовні вимоги є підставними та обгрунтованими.

На підставі наведеного, ст. 41 ч. 2 КЗпП України та керуючись ст. 215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним наказ № 37/07 від 07.07.2015 року по ВАТ Пресмаш про звільнення ОСОБА_1 з роботи за ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.