Справа №461/8576/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах; визнання квартири спільною сумісною власністю; визнання недійсним іпотечного договору від 16.10.2006 року; визнання недійсним іпотечного договору від 01.10.2007 року; зобовязання до вчинення дій ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах з 01 вересня 2005 року; визнати житлову квартиру № 5а в будинку №1 по вул. Турецька у м. Львові спільною сумісною власністю; визнати недійсним іпотечний договір укладений 16.10.2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3; визнати недійсним іпотечний договір укладений 01.10.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3; зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3. виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договорами іпотеки укладених 16 жовтня 2006 року та 01 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк».

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що з вересня 2005 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Тобто, з того часу вони почали вести спільне господарство, разом проводити вільний від роботи час та нести спільні витрати на утримання квартири, придбання меблів і побутової техніки, продуктів харчування та одягу, ремонту квартири, спільний відпочинок тощо. В подальшому, за спільні кошти ними була придбана житлова квартира № 5а в будинку №1 по вулиці Турецька в місті Львові. Вказує на те, що іпотечний договір має бути визнаний недійсним, оскільки житлова квартира № 5а в будинку №1 по вул. Турецька у м. Львові була набута ОСОБА_2 16.10.2006 року, за спільні кошти, та вже в період проживання однією сім'єю, дане майно в розумінні Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, являється спільною сумісною власністю, а тому відповідач немала повноважень, без його згоди, передавати спільну квартиру в іпотеку. Крім того вказує, що у вказаній квартирі проживають малолітні діти, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, та з моменту народження 25.07.2009 року проживає спільна донька: ОСОБА_7. Зазначає, що дана обставина є вагомим правовим аргументом щодо порушення прав неповнолітніх дітей в даній ситуації. Таким чином, іпотечні договори, укладені з грубим порушенням норм законодавства, положення якого захищають права та інтереси неповнолітніх дітей, а відповідно в розумінні ст. 224 ЦК України є недійсними. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 вимоги підтримала та просить їх задовольнити, виходячи із мотивів, вказаних у позовній заяві.

В ході судового розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 вимоги позову визнав з підстави викладених в мотивах позовної заяви.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Кей - Колект» позов заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» позов заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема, вважає, що позовні вимоги є безпідставними,оскільки при укладенні іпотечного договору згода позивача не була потрібна, т.я. на момент укладення правочину ОСОБА_1 не перебував із відповідачкою ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, чи у фактичних шлюбних відносинах;також на дату укладення оспорюваних іпотечних договорів не була потрібна згода органів опіки та піклування. Просить у задоволенні позову відмовити.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення проти позову. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю оскільки іпотечний договір та договір іпотеки, за умов яких передано в іпотеку квартиру № 5-а у будинку № 1 в місті Львові по вул.Турецькій, посвідчені згідно норм чинного законодавства, без його порушень, укладались без згоди органів опіки та піклування, оскільки по цих правочинах не зачіпалис майнові права та інтереси неповнолітніх дітей, так як останні, на момент вчинення нотаріальних правочинів не були зареєстровані у вказаній квартирі, та без згоди другого з подружжя, оскільки ОСОБА_2 на момент посвідчення цих договорів в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебувала.

В судовому засіданні представник відділу у справах дітей Галицької районної адміністрації ЛМР позов підтримав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, пояснення свідків, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №5185. Згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором №0 від 16.10.2006 року. Крім того, 01 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №487. Згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в забезпечення своїх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.10.2007 року та Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.10.2007 року.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, договір іпотеки є похідним від основного зобов'язання і укладається з метою забезпечення виконання такого зобов'язання його сторонами.

Згідно ст.1 та ст.З Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

При укладені оскаржуваних договорів сторонами було додержано всіх вимог передбачених ст. 203 ЦК України, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Щодо доводів позивача про перебування у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2, відсутність його згоди на передачу житлової квартири в іпотеку, то такі є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 на момент посвідчення спірних правочинів в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебувала.

Дана обставина стверджується заявою ОСОБА_4 16.10.2006 року, адресована на імя приватного нотаріуса ОСОБА_3, в якій вона повідомляє: «що квартира № 5-а у будинку № 1, що знаходиться в м.Львові по вул.Турецькій, належить їй на праві особистої приватної власності, так як набута нею після розірвання шлюбу та в даний час вона в шлюбі і фактичних шлюбних відносинах не перебуває», тобто на момент укладення вищезгаданих договорів ОСОБА_4, в шлюбі та в фактичних шлюбних відносинах з позивачем ОСОБА_1 не перебувала.

Нормою статті 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено істотні умови іпотечного договору, а саме: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або постання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. Уразі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним па підставі рішення суду.

При укладені оспорюваного Іпотечного договору від 28.04.2006 року всі істотні умови передбачені статтею 18 Закону У країни «Про іпотеку» були дотримані.

Як вбачається з доданих позивачем правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка є предметом іпотеки за оспорюваними іпотечними договорами, зокрема Договору купівлі-продажу квартири від 16.10.2006 року, малолітні чи неповнолітні діти не є співвласниками цієї квартири.

Відповідно до п.1.6 Іпотечного договору від 16.10.2006року, ОСОБА_2 підтвердила, що будь-які малолітні та неповнолітні діти не мають права користування квартирою, яка передається в іпотеку. Також, відповідно до п.1.5 Договору іпотеки від 01.10.2007 року, остання засвідчила, що укладанням цього Договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі не порушені права дітей.

Крім того, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 30.10.2015 року по справі №461/4267/15-ц, було встановлено що ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк», приватний нотаріус ОСОБА_3 при укладенні Іпотечного договору від 16.10.2006р. та Договору іпотеки від 01.10.2007р. жодних прав неповнолітніх дітей не порушували. Договори були укладені з дотриманням усіх вимог діючого на день укладення законодавства України. Таким чином, суд підтвердив відсутність будь яких порушень з боку ПАТ «УкрСиббанк» або інших осіб вимог чинного законодавства України при укладенні та виконанні оспорюваних іпотечних договорів.

Відповідно до п. 96 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на момент укладення договору іпотеки, договори про заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчується нотаріусом за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, державної реєстрації прав на це майно.

При посвідченні іпотечних договорів нотаріус вимагає ОСОБА_5 з Реєстру прав власності на нерухоме майно. За умов, якщо договір про заставу майна укладається у зв'язку з укладенням іншого договору щодо цього майна в нотаріуса є зазначені вище документи, подача повторно цих же документів не передбачена.

Таким чином, суд вважає, що оспорювані договори від 16.10.2006 року та 01.10.2007 року, укладені сторонами відповідно до вимог закону; згідно його умов в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») законно передано нерухоме майно а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1, відтак у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 203, 215 ЦК України, Закону України Про іпотеку, суд , -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах; визнання квартири спільною сумісною власністю; визння недійсним іпотечного договору від 16.10.2006 року; визнання недійсним іпотечного договору від 01.10.2007 року; зобовязання до вчинення дій - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.