Справа №666/6856/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2016 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

Головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Поліщук Н.Л.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

третя особа ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 11.10.206 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Орган опіки та піклування Дніпровської у м. Херсоні ради, про визнання договору міни недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду про визнання договору міни недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.11.2005 року між ним та Відповідачем було укладено договір міни за яким Позивачем передано у власність Відповідача трикімнатну квартиру №203, загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться у м. Херсоні по вул. Перекопській, 181-а, а Позивачем отримано, замість наведеної трьохкімнатної квартири, у власність однокімнатну квартиру №88 загальною площею 34, 8 кв.м. за місцем розташування: м. Херсон, вул. Комкова, 87. Укладаючи названий договір міни без проведення будь-яких доплат Позивач сприймав цю угоду як договір довічного утримання, а саме за передачу у власність Відповідачеві трьохкімнатної квартири Позивач розраховував отримати від Відповідача догляд за собою у вигляді матеріальної допомоги та опікування, проведення ремонту у однокімнатній квартирі, котра має гірший технічний стан ніж трикімнатна квартира передана для обміну. Позивач вступаючи у договір міни помилявся щодо природи цього правочину Матеріальної підтримки та опікування, в достатньому обсязі Позивач не отримував, а з 2014 року взагалі припинилося спілкування із Відповідачем. Проте, після переїзду Позивача у однокімнатну квартиру, Відповідачем фактично вчинялися дії, котрі давали Позивачу підстави вважати укладеним договір довічного утриманням - Відповідач відвідував Позивача, купував ліки, продукти харчування, допомагав у сплаті комунальних платежів тощо. Довіра щодо фактичного предмету договору як довічного утримання також обумовлювалася тим, що Відповідач на час його укладення, був чоловіком доньки Позивача (ОСОБА_2), і фактично сприймався як член сім'ї, котрий надасть завжди допомогу. Втім, у 2014 році шлюб між Відповідачем та донькою Позивача був розірваний і після цієї обставини Відповідач звільнив трьохкімнатну квартиру. Після консультацій з юристом Позивачу роз'яснено, що ним фактично не укладалось договору довічного утримання і в договорі міни не передбачено обов'язку Відповідача здійснювати догляд за ним та поліпшення житлових умов шляхом ремонту тощо. При укладенні договору міни Позивач, погіршуючи свої житлові умови передачею у власність Відповідача трьохкімнатної квартири замість вселення у однокімнатну, із погіршенням умов розташування такої квартири вважав, що укладає договір довічного утримання, тобто помилявся щодо правових наслідків договору, його правової природи, обов'язку Відповідача за змістом і це є обставиною, що має істотне значення. У звязку з чим, просить визнати недійсним договір міни, укладений 07.11.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №4631.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_10 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, раніше надавала пояснення з приводу заявленого позову, який підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. До суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень з приводу заявленого позову до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7А у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Третя особа ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, раніше надавала пояснення з приводу заявленого позову, проти задоволення якого не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, надала пояснення, які зводяться до того, що фактичео між сторонами було укладено договір довічного утримання але правочин був оформлений як договір міни, оскільки сторони підтримували родинні відносини. Також зазначила, що наразі проживає разом зі своїми батьками та дітьми у трокімнатній квартирі, яка на сьогоднішній день належить відповідачу і надалі має намір там проживати разом з дітьми.

Від третьої особи: органу опіки та піклування Дніпровської у м. Херсоні ради представник у судове засідання не не зявився, , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07.11.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було укладено договір міни за яким Позивачем передано у власність Відповідача трикімнатну квартиру №203, загальною площею 65,0 кв.м., що знаходиться у м. Херсоні по вул. Перекопській, 181-а, а Позивачем отримано, замість наведеної трьохкімнатної, у власність однокімнатну квартиру №88 загальною площею 34, 8 кв.м. за місцем розташування: м. Херсон, вул. Комкова, 87 відповідно до договору міни житла від 07.11.2005 року. Зазначений правочин було зареєстровано, право власності оформлено.

З наявних у матеріалах справи копій виписок з медичної картки стаціонарного хворого №13269, №5107, №2522 вбачається, що ОСОБА_5 страждає на церебральний атеросклероз.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.07.2014 року по справі №666/3912/14-ц між ОСОБА_2та ОСОБА_6 було розірвано шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №478633 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_11, батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Відповідно до ст.715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено і сторони про це не заперечують, що що при укладенні договору міни Позивач, погіршуючи свої житлові умови передачею у власність Відповідача трьохкімнатної квартири замість вселення у однокімнатну, із погіршенням умов розташування такої квартири вважав, що укладає договір довічного утримання, тобто помилявся щодо правових наслідків договору, його правової природи. Зазначені обставини мають істотне значення, а тому є передбачені ст. 229 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд не виходячи за межі позовних вимог суд вважає за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги та визнати недійсним договір міни, укладений 07.11.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_9

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 11.10.206 р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Орган опіки та піклування Дніпровської у м. Херсоні ради, про визнання договору міни недійсним - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір міни, укладений 07.11.2015 року між ОСОБА_5, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_9, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №4631.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Вступна та резолютивна частина рішення складені і підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Херсона до апеляційного суду Херсонської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Єпішин Ю.М.