Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Номер провадження2-о/711/22/16
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Смоляра А.О.
народних засідателів Єрьоменко В.П., Беспалової К.А.,
прокурора Нестеренко О.Л.
при секретарі Бак М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради, Черкаський обласний психдиспансер та Черкаської місцевої прокуратури Черкаської області про визнання особи недієздатною, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою, в якій просить суд визнати її рідну сестру ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною через хронічні,стійкі психічні розлади, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними,а також встановити опіку над нею, призначивши її опікуном ОСОБА_1 (у дівоцтві ОСОБА_2) ОСОБА_3.
Свій позов мотивує тим, що 05 вересня 1977 р. Черкаська дитяча поліклініка виявила у ОСОБА_2, а саме у віці 1,5 року косоокість та скерувала матеріали для вирішення питання хірургічної корекції зору на предмет ліквідації косоокості.
Натомість така операція, яка була проведена 11 серпня 1983 р., а саме у віці 8 років не дала позитивних результатів, тож косоокість ОСОБА_2 залишилася довічно і ось чому.
Як у побуті, а саме удома так і у школі у її сестри рідні та педагоги запримітили елементи неадекватної поведінки,які виражалися у повній втраті інтересу до життя та навчання,та виражалося; хронічній депресії у виді загальмованості та бездіяльності, яка не притаманна її одноліткам та шкільному оточенню. При цьому у сестри відмічалися хронічні навязливі стани даремності життя, тож вона у віці 9-ти років вчинила спробу суїциду.
Через стійку, хронічну депресію ОСОБА_2 не сприймала елементарних знань у обсязі шкільної програми,а тому створювала реальну загрозу непереведення у наступний клас.
По причині халатності батьків, педагогів та медпрацівників школи ОСОБА_2, у якої спостерігалися стійкі хронічні розлади психіки у вигляді неадекватних дій, які притаманні особам, що страждають на душевні хвороби, вона не направлялася до неврологів та психіатрів.
У ОСОБА_2 ще з початку 1982 р. спострігалися стійкі,хронічні маячні ідеї переслідування у виді наяв'язливих станів,що характеризуються її хворобливими домислами та зфантазованими страховими станами, обтяженими порушеннями сну з постійними депресіями.
ОСОБА_2 не бере до уваги пояснення лікарів, що її хвороба не є перешкодою для самостійного життя, котре може бути стабільним та забезпеченим при бажанні улаштування побуту та створення сім"ї, натомість кинулася у вир захоплення релігією, яка на її думку при несла їй певне полегшення завдяки вірі у Бога у середовищі церкви Свідків ОСОБА_4.
На думку заявниці, у ОСОБА_2 проявляється невпинний потяг до маячних ідей самоспілкування у вигляді шепоту з віртуальним (неіснуючим у природі) співрозмовником, тож вона постійно шепоче через уявне спілкування по змісту своїх проблем та особистих переживань.
На підставі викладеного виникла нагальна потреба встановлення над нею опіки у випадку визнання її недієздатною.
В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві.
Представник заінтересованої особи та прокурор заперечували проти задоволення заяви, пояснюючи тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані, що ОСОБА_2 має психічні розлади здоровя, які істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій чи керувати ними.
Лікар психіатр КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 перебуває на консультативному обліку у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері з 2013 року з діагнозом: «Тривожний розлад особистості на фоні органічного ураження ЦНС. Тривожно-фобічний синдром.» Це люди з межовими розладами. ОСОБА_2 регулярно лікується , і ніяких обєктивних лікарських підстав для визнання в даному конкретному випадку особи недієздатною немає.
Судом було відмовлено в задоволенні заявленого клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи, у звязку з відсутністю достатніх даних про психічний розлад здоровя ОСОБА_2
Суд заслухавши думку заявника, її представника, прокурора, зацікавлених осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.
У разі визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює опіку над нею і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.( ст. 60 ЦК України).
В порядку ст.237-238 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом, у якій повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на консультативному обліку у Черкаському обласному психоневрологічному диспансері з 2013 року з діагнозом: «Тривожний розлад особистості на фоні органічного ураження ЦНС. Тривожно-фобічний синдром.» ОСОБА_6, регулярно лікується. Як зазначає у своїй заяві заявниця, ОСОБА_2 заочно закінчила хіміко-технологічний технікум, працювала технічкою-прибиральницею внутрішній приміщень різних установ понад 20 років, крім того заявниця сама ж зазначає, що відповідно до пояснення лікарів, хвороба ОСОБА_2 не є перешкодою для самостійного життя, котре може бути стабільним та забезпеченим при бажанні улаштування побуту та створення сім"ї.
Із виписок історії хвороби психдиспансеру, де вона походила лікування витікає, що по своєму псих статусу ОСОБА_2 доступна до контакту, орієнтована правильно, без бреду, галюцинацій, в деякій мірі роздратована. Критика до стану на вербальному рівні.
Згідно індивідуальної карти амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_2 з дитинства хворіє лише на косоокість. Симптомів на психічні захворювання не відмічається.
Вказані обставини, а також, враховуючи пояснення лікаря-психіатра КЗ ««Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», який вказав, що при захворюванні у звязку з яким ОСОБА_2 перебуває на обліку, відсутні будь-які обєктивні дані про те, що вона може бути визнана недієздатною.
Тобто ОСОБА_2 здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Отже у суду немає жодних обґрунтованих підстав визнавати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною через хронічні,стійкі психічні розлади, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також встановити опіку над нею.
За таких обставин заява не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись, п.6 ст. 256 ЦПК України, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання недієздатною її сестри ОСОБА_2 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Народні засідателі

Головуючий: ОСОБА_7