У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Українського товариства мисливців і рибалок, Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 січня 2013 року по 17 вересня 2013 року, визнання незаконною та скасування постанови засідання президії Всеукраїнської ради Українського товариства мисливців і рибалок від 21 лютого 2013 року № 14 «Про виключення ОСОБА_4 з членів Українського товариства мисливців і рибалок», визнання незаконним та скасування п. 3 наказу голови Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок № 68-к від 17 вересня 2013 року, стягнення 22 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, про визнання незаконною XVI позачергової конференції Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, проведеної 18 жовтня 2013 року, визнання незаконним та скасування наказу голови Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок № 82-к від 06 листопада 2013 року «Про призначення ОСОБА_5 головою Лебединської районної ради Українського товариства мисливців і рибалок та звільнення ОСОБА_4 з цієї посади», поновлення на посаді голови-старшого єгеря Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок з 06 листопада 2013 року, стягнення з Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2013 року по дату ухвалення рішення суду, за касаційною скаргоюЛебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 20 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що наказом від 20 липня 2000 року № 17 він прийнятий на посаду голови Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі - УТМР) та одночасно призначений директором Лебединської філії Сумської організації УТМР.

Згідно протоколу звітно-виборної конференції Лебединської районної організації УТМР від 30 січня 2010 року № 1 за період з 12 лютого 2005 року по 30 січня 2010 року його обрано головою Лебединської районної організації УТМР.

Протоколом № 1 засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 20 квітня 2010 року, на підставі протоколів звітно-виборних районних конференцій затверджені обрані у 2010 році голови президій районних рад Сумської обласної ради УТМР, серед яких він, як голова президії Лебединської районної ради УТМР .

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 15 січня 2013 року, ухваленого у цивільній справі за його позовом до Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, визнано незаконною та скасовано постанову засідання президії Сумської обласної ради Українського товариства мисливців і рибалок від 18 квітня 2012 року «Про виключення ОСОБА_4 з членів УТМР».

Визнано незаконною та скасовано постанову засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 18 квітня 2012 року «Про звільнення у відповідності до вимог п. 3.9 Статуту УТМР ОСОБА_4 з посади голови - старшого єгеря Лебединської РО УТМР, а також із членів ради та президії у зв'язку з виключенням його з членів УТМР» зі змінами, внесеними згідно постанови засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 12 грудня 2012 року «Про внесення змін до постанови засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 18 квітня 2012 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади голови - старшого єгеря Лебединської РО УТМР».

Визнано незаконною та скасовано наказ голови Сумської обласної організації УТМР від 14 грудня 2012 року № 119-к «Про скасування наказу № 42-к від 04 травня 2012 року «Про звільнення з посади голови ст. єгеря Лебединської районної організації УТМР ОСОБА_4».

Визнано незаконною та скасовано наказ голови Сумської обласної організації УТМР № 42-к від 04 травня 2012 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади голови - ст. єгеря Лебединської районної організації УТМР згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України».

Зобов'язано Сумську обласну організацію УТМР поновити ОСОБА_4 на попередній роботі, а саме на посаді голови - ст. єгеря Лебединської районної адміністрації УТМР, допустивши негайне виконання рішення суду в цій частині.

Стягнуто з Сумської обласної організації УТМР на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 травня 2012 року по 15 січня 2013 року в сумі 11 593 гривні 50 копійок, допустивши негайне виконання рішення щодо виплати йому заробітної плати за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 23 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції уточнено та викладено абзац сьомий резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнуто з Сумської обласної організації УТМР на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11 593 гривні 50 копійок з відрахуванням при виплаті всіх обов'язкових податків та платежів».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2013 року рішення суду першої інстанції в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду та рішення апеляційного суду залишено без змін.

На підставі виконавчих листів № 1810/1757/12 від 15 січня 2013 року, виданих Лебединським районним судом, постановами державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ВП № 36481498 і ВП № 36485256 від 21 січня 2013 року відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду щодо зобов'язання поновити його на попередній роботі на посаді голови - ст. єгеря Лебединської районної організації УТМР та про стягнення 11 593 гривень 50 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які за супровідними листами за № 51-1293 і № 51-1294 від 21 січня 2013 року надіслані Сумській обласній організації УТМР.

За невиконання рішення Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року про поновлення його на роботі, голову Сумської обласної організації УТМР - ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафів та 11 квітня 2013 року до правоохоронних органів направлено подання щодо притягнення його до кримінальної відповідальності.

Сумська обласна організація УТМР добровільно та у примусовому порядку рішення суду від 15 січня 2013 року щодо поновлення його на роботі умисно не виконувала, доки не був виданий наказ голови Сумської обласної організації УТМР № 68-к від 17 вересня 2013 року, у п. п. 1, 2 якого зазначено: «Поновити ОСОБА_4 на посаді голови Лебединської РО УТМР з 04 травня 2012 року. Виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 593 гривні 50 копійок., а також 3000 грн. на відшкодування судових витрат». Пунктом 3 наказу передбачено: «На підставі постанови президії Всеукраїнської ради УТМР № 14-63 від 21 лютого 2013 року, якою його виключено із членів УТМР, відсторонено від виконання обов'язків голови Лебединської районної організації УТМР, оскільки, відповідно до п. 3.9 Статуту УТМР, виключені з членів УТМР не можуть обіймати посаду голови районної ради УТМР».

17 вересня 2013 року Сумська обласна організація УТМР ознайомила його з наказом голови Сумської обласної організації УТМР № 68-к від 17 вересня 2013 року.

18 вересня 2013 року виконане рішення суду від 15 січня 2013 року про стягнення присуджених коштів за час вимушеного прогулу за період з 04 травня 2012 року по 15 січня 2013 року у сумі 9 499 гривень 71 копійка і ознайомили позивача з посадовими обов'язками голови районної організації.

Зазначивши про те, що при поновленні на роботі на посаді голови Лебединської районної організації УТМР, наказом № 68-к від 17 вересня 2013 року Сумська обласна організація не вирішила наступні питання трудових правовідносин, що потягло новий трудовий спір, зокрема:

а) зазначеним наказом не вирішене питання щодо звільнення з роботи з посади голови Лебединської районної організації УТМР ОСОБА_5 за п. 6 ст. 40 КЗпП України, або за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, або переведення його на іншу роботу за згодою сторін; на даний час на посаду голови Лебединської районної організації УТМР, яка з 2008 року є окремою юридичною особою, прийнято дві особи (один у відпустці, а один відсторонений);

б) не створена комісія Сумської обласної організації УТМР по проведенню приймання-передачі поновленим на посаді голови Лебединської районної організації УТМР з 04 травня 2012 року ОСОБА_4 товарно-матеріальних цінностей, які перебувають у віданні голови Лебединської районної організації УТМР ОСОБА_5

18 вересня 2013 року Сумська обласна організація пропонувала йому підписати бланк договору про повну матеріальну відповідальність, без затвердження даної угоди роботодавцем, без фактичної передачі товарно-матеріальних цінностей, з порушенням вимог трудового законодавства щодо визначення осіб, з якими дозволяється укладати такі угоди у відповідності до ст.135-1 КЗпП України. Комісією Сумської обласної організації УТМР йому не передана службова документація, ключі від замків на вхідних дверях до адміністративної будівлі Лебединської районної організації УТМР, у зв'язку із чим не має можливості приступити до виконання трудових обов'язків, потрапити до приміщення адміністративної будівлі організації, про що у телефонному режимі повідомлений голова Сумської обласної організації УТМР.

Вважає, що наказ № 68-к від 17 вересня 2013 року винесений формально, без фактичного поновлення його на роботі, без допуску до робочого місця, тобто в порушення вимог ст. 29 КЗпП України;

в) у добровільному порядку наказом не вирішено питання оплати його вимушеного прогулу за період з 15 січня 2013 року по 17 вересня 2013 року включно, у зв'язку з чим йому заподіяно матеріальну шкоду.

Враховуючи довідку Сумської обласної організації УТМР про розмір його середньомісячної заробітної плати у сумі 1 665 гривень перед звільненням з роботи та 166 робочих днів вимушеного прогулу за період з 15 січня 2013 року по 17 вересня 2013 року, вважає, що загальний середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України становить 13 529 гривень.

Крім того, зазначив, що однією з підстав його звернення у попередній справі до суду з позовною заявою до Сумської обласної організації УТМР стало винесення двох постанов засідання президії Сумської обласної ради УТМР від 18 квітня 2012 року «Про виключення ОСОБА_4 з членів УТМР» та «Про звільнення ОСОБА_4 з посади голови - ст. єгеря Лебединської РО УТМР у зв'язку із виключенням із членів УТМР».

Посилаючись на ч. ч. 1, 3 ст.61 ЦПК України, зазначив, що у рішенні суду від 15 січня 2013 року вказано про обставини та порушення, які стали підставою для визнання постанови та наказу незаконними в частині виключення його з членів УТМР та звільнення із займаної посади.

Рішення суду від 15 січня 2013 року не набрало чинності до дня винесення рішення судом апеляційної інстанції 23 квітня 2013 року, тому він фактично вважався виключеним з членів УТМР на підставі постанови Сумської обласної організації УТМР від 18 квітня 2012 року.

Без врахування цього Сумська обласна організація направила до президії Всеукраїнської ради УТМР подання щодо повторного виключення його з членів УТМР, зазначивши приводи та підстави, які вже були предметом судового розгляду, які відповідач не довів та визнав позовні вимоги.

Згідно протоколу засідання Президії Всеукраїнської ради УТМР № 14-6/3 від 21 лютого 2013 року, підставою для виключення його із членів УТМР стало подання Сумської обласної організації, і з огляду на те, що він проігнорував Статут УТМР (п.3.11) і не оскаржив постанову президії Сумської обласної ради УТМР від 18 квітня 2013 року у вищестоящій організації УТМР, постановою Президії Всеукраїнської ради УТМР від 21 лютого 2013 року його виключили з членів товариства, поновленого рішенням Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року у відповідності до статуту УТМР (п.3.8).

Рішення Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року набрало законної сили 23 квітня 2013 року.

Таким чином, виключеного 18 квітня 2012 року Сумською обласною організацією з членів УТМР його, 21 лютого 2013 року Всеукраїнської рада УТМР його вдруге незаконно виключила з членів УТМР.

Повторне виключення з членів УТМР вважає незаконним, оскільки питання вирішене щодо нього за його відсутності, він не був повідомлений про порядок денний, про місце і час розгляду, чим позбавлений права на захист, права особисто дати пояснення по суті, вказати на свої доводи та подати свої докази.

Вважає, що незаконна постанова Президії Всеукраїнської ради УТМР № 14-6/3 від 21 лютого 2013 року у частині виключення його з членів УТМР стала підставою для винесення Сумською обласною організацією УТМР незаконного п. 3 наказу № 68-к від 17 вересня 2013 року, який у сукупності з іншим став приводом для безпідставної затримки виконання рішення суду першої інстанції від 15 січня 2013 року про поновлення його на роботі.

Крім того, зауважив, що поновлення його на роботі вперше відбулося 28 травня 2013 року за наказом голови Сумської обласної організації УТМР № 31-к, а наказом голови Сумської обласної організації УТМР № 33-к від 31 травня 2013 року попередній наказ було скасовано на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 23 травня 2013 року. З наказами він був ознайомлений 04 червня 2013 року.

Стверджує, що був працевлаштованим на роботі за цими наказами з 28 травня 2013 року по 31 травня 2013 року, тобто знаходився у трудових правовідносинах 4 робочі дні, які йому не оплачують і відмовляються внести записи до його трудової книжки.

Зазначив, що Сумська обласна організація УТМР незаконно відсторонила його від виконання обов'язків голови Лебединської РО УТМР, відповідно до п.3.9 Статуту УТМР, не вірно застосувавши норму ст. 46 КЗпП України, якою встановлено, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці і протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством, а статутом УТМР не передбачено право на відсторонення від роботи працівників, які перебувають з товариством у трудових правовідносинах.

Поряд з цим зазначив, що у зв'язку із звільненням його з роботи 18 квітня 2012 року на підставі постанови засідання Президії Сумської обласної організації УТМР від 18 квітня 2012 року призначений виконуючим обов'язки голови - ст. єгеря Лебединської районної організації УТМР ОСОБА_5, на якого покладено обов'язки за підготовку і проведення позачергової конференції по виборах нового голови. Без проведення позачергової конференції по виборах нового голови, наказом Сумської обласної організації УТМР № 39-к від 18 квітня 2012 року ОСОБА_5 призначений виконуючим обов'язки голови ради Лебединської районної організації УТМР, що є порушенням п. 3.9 та п. 4.7 Статуту УТМР.

На підставі незаконної постанови засідання Лебединської районної ради УТМР від 10 серпня 2012 року, якою був обраний головою Лебединської районної ради УТМР ОСОБА_5, були видані постанови засідання керівних органів Сумської обласної організації УТМР та виданий наказ голови Сумської обласної організації про призначення його на посаду, яку обіймає ОСОБА_5, що суперечить рішенню від 15 січня 2013 року про поновлення його на роботі на посаді голови Лебединської районної організації УТМР.

Вважає, що йому завдана моральна шкода у зв'язку із незаконною затримкою Сумською обласною організацією УТМР виконання рішення Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року про поновлення його роботі, незаконним відстороненням від роботи, у зв'язку з чим він змушений знову звертатись до суду за судовим захистом своїх конституційних прав, яку оцінює у 22 000 гривень.

Посилаючись на викладене, просив суд:

стягнути з Сумської обласної організації УТМР на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року про поновлення на роботі, за період з 15 січня 2013 року по 17 вересня 2013 року в сумі 13 529 гривень з відрахуванням при виплаті всіх обов'язкових податків та платежів;

визнати незаконною та скасувати постанову засідання президії Всеукраїнської ради УТМР № 14-6/3 від 21 лютого 2013 року «Про виключення ОСОБА_4 із членів УТМР»;

визнати незаконним та скасувати п. 3 наказу голови Сумської ОО УТМР ОСОБА_6 № 68-к від 17 вересня 2013 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_4 та відсторонення його від роботи»;

визнати незаконною та скасувати постанову засідання Лебединської районної ради від 10 серпня 2012 року «Про вибори голови Лебединської районної ради УТМР», якою обрано головою Лебединської районної ради УТМР ОСОБА_5;

визнати незаконною та скасувати постанову засідання президії (ради) Сумської обласної організації «Про затвердження ОСОБА_5 головою Лебединської районної ради УТМР»;

визнати незаконним та скасувати наказ голови Сумської обласної організації УТМР ОСОБА_6 «Про призначення ОСОБА_5 головою Лебединської районної ради УТМР»;

стягнути на його користь з відповідачів 22 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідачів згідно позовних вимог у справі.

06 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, звернувшись з позовом до Лебединської районної організації УТМР та Сумської обласної організації УТМР, в якій додатково просив:

визнати незаконною проведену 18 жовтня 2013 року XVI позачергову конференцію Лебединської районної організації УТМР;

визнати незаконним та скасувати наказ голови Сумської обласної організації УТМР № 82-к від 06 листопада 2013 року «Про призначення ОСОБА_5 головою Лебединської районної ради УТМР та звільнення ОСОБА_4 з цієї посади»;

поновити його з 06 листопада 2013 року на роботі на посаді голови - старшого єгеря Лебединської районної організації УТМР;

стягнути з Сумської обласної організації УТМР середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2013 року по дату ухвалення рішення суду.

При цьому посилався на те, що протягом вересня жовтня 2013 року обласною та районною організаціями УТМР було ініційоване проведення 18 жовтня 2013 року ХVIпозачергової конференції Лебединської районної організації УТМР, згідно протоколу якої його було звільнено з посади голови Лебединської районної організації УТМР, на яку він був поновлений 17 вересня 2013 року на підставі рішення суду від 15 січня 2013 року. Головою районної організації було обрано ОСОБА_5

На підставі рішення позачергової конференції від 18 жовтня 2013 року наказом № 82-к від 6 листопада 2013 року голови Сумської обласної організації УТМР його звільнено з посади голови Лебединської районної ради УТМР, внесено запис до його трудової книжки про звільнення з посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Вважав проведення позачергової конференції та вказаний наказ незаконними, оскільки цим порушене його право на участь у громадських організаціях. Він був обраний делегатом на чергову конференцію на ХV звітно-виборній конференції 30 січня 2010 року, проте його на позачергову конференцію не запросили, чим позбавили можливості проінформувати делегатів про свою роботу, надати пояснення з приводу висунутих проти нього звинувачень у заподіянні шкоди УТМР. Посилався на порушення при скликанні та проведенні позачергової конференції п. 4.6 статуту УТМР, згідно якого повноваження делегатів конференцій зберігаються на весь період до наступного проведення звітно-виборної конференції. Серед 38 учасників позачергової конференції з делегатів попередньої звітно-виборної конференції були лише декілька осіб, а інші були обрані відповідно до протоколів первинних мисливських організацій, тобто більша частина делегатів звітно-виборної позачергової конференції не мала повноважень на участь у ній.

На час проведення позачергової конференції він залишався членом Сумської обласної ради УТМР, проте всупереч п. 8.2 Інструкції про проведення звітів і виборів в організаціях УТМР, затвердженої постановою президії Всеукраїнської ради УТМР № 1-5/18 від 24 лютого 2004 року, не було отримано письмового дозволу від Сумської обласної ради УТМР на його звільнення.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 20 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок середній заробіток ОСОБА_4 за час затримки виконання рішення Лебединського районного суду від 15 січня 2013 року про поновлення його на роботі за період з 15 січня 2013 року по 17 вересня 2013 року в розмірі 13 529 гривень з відрахуванням при виплаті всіх обов'язкових податків та платежів.

Визнано незаконною та скасовано постанову Президії Всеукраїнської ради Українського товариства мисливців і рибалок від 21 лютого 2013 року № 14-6/3 про виключення ОСОБА_4 з членів Українського товариства мисливців і рибалок.

Визнано незаконним та скасовано п. 3 наказу голови Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок № 68-к від 17 вересня 2013 року про відсторонення ОСОБА_4 від виконання обов'язків голови Лебединської районної організації.

Визнано частково незаконною проведену 18 жовтня 2013 року XVI позачергову конференцію Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, а саме в частині прийняття рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади голови Лебединської районної ради Українського товариства мисливців і рибалок.

Частково скасовано наказ Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок № 82-к від 06.11.2013 року «Про призначення ОСОБА_5 головою Лебединської районної ради УТМР та звільнення ОСОБА_4 з цієї посади», в частині звільнення ОСОБА_4

Зобов'язано Сумську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок поновити ОСОБА_4 на посаді голови Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок з 6 листопада 2013 року, допустивши негайне виконання рішення суду в цій частині.

Стягнуто з Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок середній заробіток ОСОБА_4 за час вимушеного прогулу в розмірі 36 432 гривні 36 копійок.

Стягнуто з Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення середнього заробітку і відшкодування моральної шкоди змінено.

Стягнуто з Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 36 432 гривні 36 копійок з відрахуванням з вказаної суми податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, передбачених діючим законодавством України, а також на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Лебединська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із незаконним повторним звільненням позивача підлягає стягненню з Лебединської районної організації УТМР, з якою позивач перебуває у трудових відносинах.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої затримкою виконання рішення про поновлення на роботі, незаконним звільненням позивача з роботи, апеляційний суд, дійшов вірного висновку про зменшення суми на відшкодування моральної шкоди з урахуванням засад розумності та справедливості.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в іншій частині, апеляційний суд погодився з висновком про те, що за недоведеності законності прийнятого Президією Всеукраїнської ради УТМР рішення, наявні правові підстави для скасування всіх послідуючих рішень та вірно зазначив, що середній заробіток за затримку виконання рішення підлягає стягненню з Сумської обласної організації УТМР, на яку рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 15 січня 2013 року покладено обов'язок про поновлення позивача на роботі.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Лебединської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 20 липня 2015 року в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня П.О. Гвоздик В.І. Мартинюк