Номер провадження: 22-ц/785/2891/16
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Ступакова О. А.

при секретарі Железнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 22. 12. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

17. 09. 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому, що 13. 09. 2015 р. серед особистих речей ОСОБА_3 несподівано для себе знайшов заповіт, за яким померла ОСОБА_3 на його користь уклала заповіт на випадок смерті стосовно земельної ділянки площею 5,34 га на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області.

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 22. 12. 2015 р. відмовлено у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконного та необгрутованого і ухвалити нове рішення про задоволення вказаного позову. Зокрема, посилається на те, що суд відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України має право визначити додатковий строк для поданян заяви про прийняття спадщини тому, що його необізнаність про існування заповіту і послугувала тою непереборною обставиною, що він не звернувся до нотаріальної контори.

В судовому засіданні ОСОБА_4, представник ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги, та надав письмову заяву від 15. 03. 2016 р. № 83/02-20 на бланку Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області за завіреним печаткою цієї сільської ради підписом ОСОБА_5 без вказівки посади, з проханням розглядати справу за відсутності представника сільради та про визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, з урахуванням наявності належного сповіщення Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням пошти (з розпискою в отриманні) про отримання сільською радою судової повістки, неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд першої інстанції виходив з того, що відсутність відомостей у позивача, що мати заповіла йому спадкове майно, а саме земельну ділянку, не є поважною причиною пропуску позивачем встановленого законом строку на прийняття спадщини.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим з таких підстав.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через причини, які не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26. 09. 2012 року (справа № 6-85цс12) і від 04. 11. 2015 р. (справа № 6-1486цс15), які згідно ст. 214 ч. 2 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, яка проживала в АДРЕСА_1, і за посвідченим секретарем Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, заповітом від 23. 01. 2007 р. зробила заповітне розпорядження, за яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_2, проживаючому в АДРЕСА_2, належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 5,34 га, яка розташована на території Вікторівської сільської ради, масив 31 діл. № 22.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно.

У встановлений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, позивач у даній справі ОСОБА_2 не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а звернувся з цього питання до нотаріуса як вказано у позові у 2015 р. після того як взнав про наявність заповіту ОСОБА_3 на його користь.

З листа-роз'яснення завідувача Березівської державної нотаріальної контори Одеської області № 702/01-16 вбачається, що ОСОБА_2 надано роз'яснення, що він має право звернутися до суду з питань надання йому додаткового строку на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини до майна, яке належало ОСОБА_3, тобто він не подав до встановленого законодавством строку в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами у справі не оспорюються.

В матеріалах справи при розгляді справи в суді першої інстанції відсутні дані про позицію відповідача по суті справи, але відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи по суті, що підтверджується розпискою в отриманні повістки (а. с. 24).

На підставі матеріалів справи і встановлених фактичних обставин у справі апеляційний суд приходить до висновку, що право на спадщину у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 виникло з моменту її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 і позивач ОСОБА_2, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини зобов'язаний був за законом подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В обґрунтування ж своїх позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 зазначив, що з моменту відкриття спадщини, в строк встановлений ст. 1270 ЦК України він не зміг подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, а саме у зв'язку з тим, що про наявність вищевказаного заповіту йому стало відомо лише 13. 09. 2015 р.

За таких обставин за вищевикладених правових положень апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано з урахуванням вимог закону вказав, що необізнаність про наявність вказаного заповіту не є поважною причиною пропуску позивачем ОСОБА_2 строку на подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний строк з часу смерті ОСОБА_3

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені в позовній заяві ОСОБА_2 причини пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки само по собі незнання про наявність заповіту і отримання позивачем даних про його наявність лише 13. 09. 2015 р. без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчать про поважність пропуску зазначеного встановленого законом строку.

Тому ухвалене судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ст. ст. 10, 11 ЦПК України, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надана представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду вказана вище заява на бланку відповідача про визнання позову не може слугувати підставою для задоволення позову ОСОБА_2 тому, що відповідно до вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд продовжує судовий розгляд.

У даному ж випадку відсутні законні підстави для задоволення позову про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини і до того ж визнання позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (місцевої громади) тому, що за законом вирішення земельних питань на території сільради відноситься до компетенції сесії сільської ради, а не окремої особи.

Доводи апеляційної скарги про необхідність задоволення зазначеного позову ОСОБА_2 у даній справі, які фактично по суті повторюють доводи позову, спростовуються матеріалами справи та з урахуванням вказаних правових положень свідчать про правильність висновку суду першої інстанції.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 22. 12. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

О. А. Ступаков