У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір на суму 50 тис. доларів США зі сплатою 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором, з кінцевим терміном повернення 12 листопада 2014 року.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір застави на автомобіль, договір застави рухомого майна, договір іпотеки, предмет якого є квартира АДРЕСА_1. Також у рахунок забезпечення кредитного договору 12 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки.

У зв'язку з порушенням виконання зобов'язання за указаним вище кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 78 680,99 доларів США, яку банк просив стягнути на свою користь шляхом звернення стягнення на автомобіль, предмет застави та іпотеки, а також виселити відповідачів із предмета іпотеки.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 листопада 2007 року в сумі 78 680,99 доларів США:

- передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» та звернуто стягнення на майно, а саме: плиту газову Indesit K646MS/4, 2003 року випуску, холодильник Snaige RF-360-167A, 2003 року випуску, гриль-шафу ФГ-20, серії № 013, 1996 року випуску, торгове обладнання - прилавки, стелажі в кількості 8 штук, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця;

- звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 12 листопада 2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- виселено відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 змінено, в частині виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 листопада 2007 року у розмірі 78 680,99 доларів США, з якої: 39 953,01 долари США заборгованість за кредитом, 28 210,60 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 6 740,54 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору, а саме: 31,64 долар США штраф (фіксована частина); 3 745,20 доларів США штраф (процентна ставка), звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12 листопада 2007 року - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних підприємствах, установах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами державних дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, встановивши, що продаж предмету іпотеки повинен бути здійснений за ціною, встановленою за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальних органах державної міграційної служби України, відмовлено.

У решті рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову про виселення, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову в частині виселення відповідачів із предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Отже, за змістом цих норм, якщо в іпотеку передано жиле приміщення, яке було придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів, підстави для виселення мешканців із зазначеного жилого приміщення без надання їм іншого постійного житла відсутні.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Установлено, що ОСОБА_4 передано в іпотеку квартиру, яка придбана не за рахунок кредитних коштів та належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2000 року, який посвідчено приватним нотаріусом Бродівського районного нотаріального округу Матіяш Г.П. та зареєстровано за № 4216.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки іпотечне майно придбано не за рахунок кредитних коштів, а тому вимоги про виселення відповідачів із предмета іпотеки задоволенню не підлягають, є правильним.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д.Луспеник

В.А. Черненко