Справа № 274/5473/15-ц
пр.№ 2/0274/399/16
Рішення

Іменем України

заочне

24.02.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., за участі секретаря Білань О.В., представника позивачки - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що вона є власником будинку, її невістка після розірвання шлюбу з сином в будинку не проживає з вересня 2014 року, але на неї нараховується плата за комунальні послуги.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Суду пояснив, що перебував в зареєстрованому шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 з 2010 року, шлюб розірваний в серпні 2015 року, однак, шлюбні відносини припинені в вересні 2014 року, відповідачка залишила будинок, забрала свої речі, з того часу не проживає, але не знята з реєстрації в будинку, що належить на праві власності його матері.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, за місцем реєстрації відсутня, місце її проживання (перебування) невідоме.

Відповідно до вимог ст..ст.224-228 ЦПК України суд розглядає справу з заочному порядку.

Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 02.03.1992 року.(а.с.9-10)

Згідно з довідкою МК ВЖРЕП № 7 від 21.09.2015 року в спірному будинку зареєстрована мати позивачки ОСОБА_4, син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_3., власник будинку не зареєстрована.(а.с.8)

Згідно з рішенням Бердичівського міськрайсуду від 06.08.2015 року син позивачки ОСОБА_1 та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2010 року, зазначеним рішенням шлюб розірваний.

Відповідачка зареєстрована в спірному будинку з 30.07.2010 року.(а.с.16)

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що проживають по сусідству з будинком АДРЕСА_1 після одруження з сином позивачки відповідачка стала проживати в цьому будинку, проживала до вересня 2014 року, сімейне життя не склалося і вона залишила будинок, де проживає їм невідомо.

Факт не проживання відповідачки у спірному будинку з вересня 2014 року підтверджується змістом акту МК ВЖРЕП № 7 від 23.09.2015 року.(а.с.11)

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачка не проживає за місцем реєстрації в спірному житловому приміщенні більше року, поважних причин її не проживання судом не встановлено.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: Потапова Т.М.