Справа № 344/8891/15-ц
Провадження № 22-ц/779/604/2016
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном та стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 та з урахуванням уточнюючої заяви від 16.07.2015, просила розірвати договори про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном № К-038 від 03.02.2015; про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном № К-038 від 03.02.2015, що укладені між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на свою користь сплачені кошти відповідно до Договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном від 03.02.2015 в розмірі 11020 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.02.2015 між сторонами по справі укладено договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном, згідно якого виконавець - відповідач надає ряд консультаційних (інформаційних) послуг з працевлаштування за кордоном, а замовник, позивач оплачує послуги. Відповідно до п. 4.1. договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном замовник сплачує виконавцю винагороду за надання послуг у розмірі 18509 гривень за забезпечення виконання договору зі сторони замовника в два етапи: 11020,00 грн (забезпечення виконання цього договору зі сторони замовника) та 7489,00 грн при підписанні умов працевлаштування та (або) отримання остаточного запрошення на роботу від Роботодавця нерезидента України. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, але не встановлює конкретних термінів. Також між сторонами був укладений договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 03.02. 2015. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Позивач вказала, що свої зобов'язання виконала та сплатила грошову суму у розмірі 11020 грн. Відповідач порушив умови договору, а саме передбачені договором гарантії, які надавав позивачу. ОСОБА_4 зазначила, що зверталася до відповідача з проханням про належне виконання зобов'язань та повернення грошових коштів, сплачених при укладанні договору, однак відповідач вказану вимогу проігнорував.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року позовні вимоги задоволено: розірвано договір про надання інформаційно-консультаційних послуг з працевлаштування за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року, що укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачені кошти відповідно до договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з працевлаштування за кордоном від 03 лютого 2015 року у розмірі 11 200 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн 60 коп.

ОСОБА_2 - представник фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим, постановленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального. Зі слів апелянта, між ПП «Шенген» та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про співпрацю від 21.10.2013. З метою покращення ведення бізнесу та для зручності клієнтів, в розпорядження ПП «Шенген» були надані незаповнені бланки договорів про надання послуг та незаповнені прибуткові касові ордери із мокрими відбитками печаток та підписами уповноваженої відповідачем на укладання договорів особи ОСОБА_2 29.05.2015 на адресу ПП «Шенген» був направлений лист про припинення партнерської діяльності. Апелянт вказала, що у лютому 2015 року ПП «Шенген», використовуючи незаповнені бланки договорів та касові ордери, які належать відповідачу, уклало договір № К-038. Представник відповідача вказує, що відповідно до п. 2.2. Договору на підтвердження надання інформаційно-консультаційних послуг Позивачкою було підписано договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном на безоплатній основі. Таким чином, апелянт вважає, що консультаційні послуги були надані, а підписання ОСОБА_4 договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном означає те, що позивачка ці послуги прийняла.

Враховуючи наведене та ч. 2 ст. 651, ст. 638 ЦК України, просить скасувати рішення Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити. Вказала, що підставою для апеляції є те, що свою частину зобов'язання відповідачем було виконано, кошти сплачені за надані інформаційні послуги.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про причини не повідомила.

Заслухавши пояснення представника відповідача, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 03.02.2015 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном № К-038 (далі - Договір № К-038), відповідно до п. 2 якого виконавець - відповідач надає ряд консультаційних (інформаційних) послуг з працевлаштування за кордоном, а замовник, позивач оплачує послуги (а.с. 4-5). На підтвердження факту надання послуг за цим договором, сторони підписуються інший договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні.

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору замовник сплачує виконавцю винагороду за надання послуг у розмірі 18509 грн за забезпечення виконання договору зі сторони замовника в два етапи: 11020,00 грн забезпечення виконання цього договору зі сторони замовника та 7489,00 грн при підписанні умов працевлаштування та (або) отримання остаточного запрошення на роботу від Роботодавця нерезидента України.

Згідно п. 6.1. Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (а.с. 5).

Відповідно до копії Прибуткового ордера № К-055 від 03.02.2015 від ОСОБА_4 прийнято 11020 грн на підставі консультацій з працевлаштування у Фінляндії (аванс) (а.с. 10).

03.02.2015 між сторонами по справі був укладений Договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном (а.с. 6-9). Відповідно до п.п. 6.1. та 6.2. зазначений Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (а.с. 8).

Згідно копії Претензії позивач звернулася до відповідача з проханням про належне виконання зобов'язання та повернення грошових коштів, сплачених позивачем, що підтверджується претензією (а.с. 11).

Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 84).

На а.с. 83 міститься копія Ліцензії від 07.07.2012 Серії АВ № 585204, виданої відповідачу ОСОБА_5 соціальної політики України на здійснення посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном.

Ухвалюючи рішення на підставі ст. 611, ч. 2 ст. 651 та ч. 5 ст. 653 К України про розірвання договору з надання консультаційних послуг № К-038 від 03.02.2015 та стягнення сплачених коштів в сумі 11020 грн, суд першої інстанції помилково виходив з того, що відповідач порушив умови договору і не виконав зобов'язання п. 4.1., де передбачені гарантії щодо працевлаштування позивача.

Такий висновок не відповідає матеріалам справи і закону.

Апелянт в апеляції та судовому засіданні наголосила на тому, що консультаційні послуги були надані і кошти поверненню не підлягають. Отже, предметом апеляційного перегляду, відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, є з'ясування того, які зобов'язання були взяті відповідачем і чи виконані вони у тих межах, які вказані в рішенні суду.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, якщо договором передбачено надання послуг за плату.

Як слідує з п. 2 Договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном від 03.02.2015, до послуг за цим договором відноситься надання різного роду інформації, яку було надано у порядку забезпечення виконання договору з боку відповідача. Свідченням цього є: виконання п. 2.2. Договору, а саме - підписання сторонами іншого договору, який посвідчує факт надання інформаційних послуг, а також квитанція про сплату позивачем першої частини коштів за надані послуги. Друга частина коштів мала бути передана після підписання умов працевлаштування, які не підписані і кошти не передані. П. 2.2. Договору спеціально сторонами зазначено, що ті послуги, які надані і оплачені не відносяться до послуг з працевлаштування за кордоном.

Отже, відповідач виконав свої зобов'язання за Договором про надання консультаційних послуг та надав послуги, які в ньому обумовлені, а позивач їх прийняла, сплативши кошти тільки за те, що визначено в п. 1 - 4 та підписавши інший договір про надання інших послуг - з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Тому ті підстави для розірвання договору та стягнення сплачених коштів, на які вказував позивач, відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 про розірвання договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном та стягнення коштів.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном та стягнення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко