РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2016 р. м. Кобеляки Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Тесленко Т.В.

з участю секретаря Климченко А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, виданого на ім'я ОСОБА_4, усунення від спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнання за ОСОБА_5 в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1; за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 до Кобеляцької міської ради про зміну поділу спадкового майна та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1, визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-3588, виданого на ім'я ОСОБА_4, усунення від спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

В позовній заяві позивач вказує, що її батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з червня 1941 року та від шлюбу в них було троє дітей: ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_5.- на даний момент помер; ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6.- на даний момент помер та позивач ОСОБА_5, 1956 р.н.

За час спільного проживання батьки побудували домоволодіння АДРЕСА_1. Дане домоволодіння рішенням народного суду Кобеляцького району Полтавської області від 12 червня 1964 року було розподілене між батьками по 1/2 частині за кожним.

04 листопада 1967 року батько подарував належну йому 1/2 частину домоволодіння старшому сину - ОСОБА_11, про що було складено відповідний договір.

19 серпня 1969 року ОСОБА_11 подарував своїй матері ОСОБА_7 належну йому 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

В 2004 році мати склала заповіт на належну їй частину домоволодіння АДРЕСА_1 на користь сина ОСОБА_12, так як була впевнена, що вона є власницею лише 1/2 частини домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла. Спадщину після неї, яка складалася на той момент з 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 прийняв ОСОБА_12, який не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_11. Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_6, але в нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер брат позивача ОСОБА_12. Спадщину після його смерті прийняв його син ОСОБА_4.

Посилаючись на лист Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05. 2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_12 не отримав право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, то і передати у спадщину таке право він не міг. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, зареєстроване в реєстрі за № 1- 3588, видане на ім'я ОСОБА_4 повинне бути визнане недійсним у порядку ст. 1301 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_12 не скористався, у законний спосіб своїм правом прийняти спадщину після померлої матері, то таке право виникає у інших осіб.

ОСОБА_7 перенесла інсульт і з 07 липня 2007 року по 31 липня 2007 року перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні Кобеляцької ЦРЛ. Мати була лежача, перебувала у безпорадному стані, не могла самостійно себе обслуговувати та потребувала постійного догляду. Ще задовго до хвороби ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перестали спілкуватися з старенькою мамою, можливо підставою слугувало те, що позивач постійно їй допомагала. А може й те, що ОСОБА_12 отримав за заповітом 1/2 частину домоволодіння, а ОСОБА_11 обманним шляхом також заволодів іншою 1/2 частиною домоволодіння. Кожен з них отримав те чого хотів і можна було зовсім не піклуватися про матір. Позивач здійснювала догляд за мамою, проживала з нею за адресою по АДРЕСА_1, давала їй ліки, готувала ліки, готувала їсти, прибирала, прала, зробила ремонт в будинку та на подвір'ї, обробляла огород, проживала в будинку АДРЕСА_1 з мамою без реєстрації. Брати допомоги мамі на лікування та посилене харчування не надавали. Саме позивач здійснила поховання матері та отримала грошові кошти на поховання. Після смерті матері вона доглядала за домоволодінням. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_12, його дружина та діти відмовилися здійснити його поховання. Позивач здійснила поховання та звернулася до суду із позовом про відшкодування витрат, понесених на поховання ОСОБА_12 Під час підготовки до судових засідань, витребування документів та спілкування з свідками, їй стало відомо про існування договору дарування від 19 листопада 1969 року, у відповідності до якого ОСОБА_11 подарував ОСОБА_7 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

З огляду на викриті позивачем факти обману і порушень, вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_7. 17 січня 2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для винесення такої постанови стало те, що на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 вже видане свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_5 вважає, що вона фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а ОСОБА_12 не реалізував у законний спосіб своє право на прийняття спадщини, а свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-3588, видане на ім'я ОСОБА_4 повинне бути визнане недійсним у порядку, передбаченому ст. 1301 ЦК України. Відповідач ОСОБА_6 взагалі не має права на спадщину, оскільки такої спадщини не існує, а ОСОБА_12 повинен був бути усунений від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Зі змісту довідки Кобеляцької ЦРЛ вбачається, що після перенесеного інсульту ОСОБА_7 потребувала сторонньої допомоги (догляду). Перенесена нею хвороба не давала можливості їй самостійно забезпечувати собі необхідні мінімальні умови, тому що вона була паралізована, не ходила.

Відповідачі були працездатними особами, мали можливість і могли надавати допомогу своїй бабусі, але цього не робили. Вони взагалі з нею не спілкувалися.

Позивач ОСОБА_5 просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1, визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, видане на ім'я ОСОБА_4, усунути від спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_6, визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

05.06.2015 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області від ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 надійшла позовна заява до Кобеляцької міської ради про зміну договору поділу спадкового майна та про визнання права власності, у якій позивачі зазначають, що є спадкоємцями, що прийняли спадщину та розділилися спадковим майном після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_12. Однак після укладення договору поділу спадкового майна, виявилося, що до складу спадщини, яка лишилася після ОСОБА_13, входить ще й інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 уже на підставі договору дарування від 19.08. 1969 року, посвідченого у Новосанжарській ДНК за реєстром № 846, яку ОСОБА_12 до своєї смерті прийняв у спадщину за законом, але не оформив своїх спадкових прав.

Позивачі звернулися до Кобеляцької державної нотаріальної контори про зміну договору поділу спадщини таким чином, щоб особисто до ОСОБА_4 перейшла ще й інша 1/2 частина житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, але їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності ОСОБА_7 на 1/2 частку зазначеного майна не зареєстроване. Відсутність зазначеної реєстрації пов'язана з тим, що ОСОБА_7, за свого життя, її не провела.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 просять суд змінити укладений ними договір поділу спадкового майна, доповнивши його тим, що ОСОБА_4 набуває 1/2 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 19.08. 1969 року, посвідченого у Новосанжарській ДНК за реєстром № 846, яку ОСОБА_12 прийняв у спадщину за законом, але не оформив спадкових прав та визнати за ОСОБА_4 право власності на зазначене майно.

Ухвалою судді Кобеляцького районного суду від 01.07.2015 року цивільна справа № 2/532/405/2015 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 до Кобеляцької міської ради про зміну договору поділу спадкового майна та про визнання права власності об'єднана із справою № 2/532/404/2015 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності, треті особи - Кобеляцька державна нотаріальна контора та КП «Кобеляцьке БТІ», так як предметом спору є спільні права та обов'язки ОСОБА_5 й ОСОБА_4, які виникли з однієї підстави ( т.1 а.с. 68).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_2 підтримав вимоги позивача та просить їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали вимоги своєї позовної заяви та просять суд їх задовольнити, ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав, пояснивши суду, що ОСОБА_5 в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті своєї матері ОСОБА_7 заяву про прийняття спадщини після неї не подавала, постійно в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживала, так як перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, постійно проживала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, та дійсно, як рідна донька померлої ОСОБА_7, здійснювала за нею догляд та надавала їй допомогу. Заяву про прийняття спадщини, як за законом, так і за заповітом, після своєї матері ОСОБА_7 подав ОСОБА_12, однак він не оформив спадкових прав та помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Спадщину після ОСОБА_12 прийняли ОСОБА_4, ОСОБА_8- його сини та дружина ОСОБА_3 В нотаріальній конторі був укладений договір про поділ спадщини за яким : частина будинку та приватизована земельна ділянка площею 0,1532 га по АДРЕСА_1, що була зареєстрована та перейшла в порядку спадкування до ОСОБА_12 від ОСОБА_7, право власності набув ОСОБА_4.

Оскільки за життя ОСОБА_7 набула шляхом прийняття в дар від свого сина ОСОБА_11 й другу половину житлового будинку АДРЕСА_1, але не зареєструвала в бюро технічної інвентаризації це право, то й друга половина будинку є її власністю, входить до спадкової маси та має бути успадкована спадкоємцями що прийняли спадщину. Спадкоємці ОСОБА_12 узгодили, що друга половина житлового будинку АДРЕСА_1 в доповнення до договору поділу спадкового майна повинна перейти у власність до ОСОБА_4.

ОСОБА_4 просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, яка на підставі договору дарування належала його бабі ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що бажає, щоб право власності на 1/2 частку житлового будинку, на яку набула право власності але не зареєструвала ОСОБА_7, суд визнав за ОСОБА_4.

Від ОСОБА_8 надійшла заява, у якій він просить справу за позовом про зміну договору поділу спадкового майна та про визнання права власності, провести без його присутності (т.1 а.с. 154).

Від ОСОБА_6 надійшла заява про проведення слухання справи за позовом ОСОБА_5 про встановлення факту та визнання права власності, без її присутності ( т. 1 а.с. 155).

Представник КП «Кобеляцьке БТІ» в наданих до суду заявах, просить розгляд справи проводити без участі їх представника ( т.2 а.с. 170, 193).

Представник Кобеляцької міської ради ОСОБА_14 надав письмову заяву про розгляд позовної заяви ОСОБА_5 про встановлення факту та визнання права власності без його участі, рішення у справі ухвалити відповідно до чинного законодавства.

Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 до задоволення не підлягають, а позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 слід задовольнити частково.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_12 (т.1 а.с. 38), ІНФОРМАЦІЯ_7 померла громадянка ОСОБА_7 ( т. 1 а.с. 165).

ОСОБА_12 о 16:13 год. 03.07.2008 року с/с 470/08, поряд. №1171 подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 за законом та за заповітом ( т. 1 а.с. 170). Від будь-яких інших осіб заяви про прийняття спадщини на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянки ОСОБА_7 - відсутні.

ОСОБА_5 з 02 вересня 1973 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із громадянином ОСОБА_1 ( т. 1 а.с. 52) веде з ним спільне господарство, зареєстрована та постійно проживає тривалий час по АДРЕСА_2, що стверджується довідками (т.1 а.с. 26-28) та актом ( а.с. 29), а тому підстави для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 за спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1 Полтавської області відсутні. Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_5 у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, не подавала.

Статтею 1272 ЦК України встановлено - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Після 03.07.2008 року ОСОБА_5 до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини не зверталася.

ОСОБА_5 вважається такою, що не прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_7, не бажала прийняти після неї спадщину, а тому до спадкування не закликається й не має права оспорювати свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, зареєстроване в реєстрі № 1-3588, видане на ім'я ОСОБА_4 та ставити питання про усунення його від спадщини, а отже й її вимога про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 є безпідставною.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_12 ( т. 1 а.с. 212), єдиного спадкоємця ОСОБА_7, спадщину прийняли - дружина ОСОБА_3 (т.1 а.с. 202) та сини ОСОБА_8 ( т. 1 а.с. 208) і ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 200, 209,210), вони ж досягли згоди про розподіл наявного спадкового майна при оформленні спадкових прав в нотаріальній конторі, про що склали відповідну заяву ( т. 1 а.с. 221), 11 грудня 2012 року уклали договір про поділ спадкового майна, що був посвідчений державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі № 1-3585 ( т. 1 а.с. 275) та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом ( т. 1 а.с. 267, 268,269, 270). Оскільки всі пункти договору розподілу спадкового майна виконані, не порушують будь-яких прав та обов'язків сторін, то вимога про зміну даного договору до задоволення не підлягає.

Оскільки, після оформлення спадкових прав після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_12 виявилося, що до загальної спадкової маси має входити ще й друга половина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 Полтавської області, яка переходить до нього в порядку спадкування за законом, так як він спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_7 на підставі договору дарування ( а.с. 41-51), посвідченого держаним нотаріусом Новосанжарської держаної нотаріальної контори 19.08.1969 року по реєстру № 846, яка набула право на вказане нерухоме майно, але за життя не зареєструвала ( а.с. 23-24).

Так як всі спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 громадянина ОСОБА_12 дійшли згоди, що інша 1/2 частка житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями № 11 має перейти у власність до ОСОБА_4, що підтвердили своїми особистими підписами в поданій до Кобеляцького районного суду позовній заяві ( а.с. 73-75) та цю згоду підтвердили як особисто так і поданими заявами протягом судового розгляду справи, що належить розцінити як додаткову угоду до поділу спадкового майна, а тому право власності на неї слід визнати за ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_1.

Підстави для зміни договору поділу спадкового майна від 11.12.2012 року, посвідченого держаним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори по реєстру № 1-3585 - відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 367, 392, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 до Кобеляцької міської ради задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, право власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 його батька ОСОБА_12 на 1/2 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 19.08.1969 року, посвідченого у Новосанжарській державній нотаріальній конторі за реєстром №846, яку ОСОБА_12, до своєї смерті, прийняв у спадщину за законом, але не оформив спадкових прав.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: