Справа № 542/877/16-ц
Провадження № 6/542/46/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про зняття арешту з майна боржника,

в с т а н о в и в :

23 червня 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про зняття арешту з майна посилаючись на те, що 23.07.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Новосанжарського районного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову у виконавчому провадженні №46170588, за якою було накладено арешт на авто AUDI80, білий, 1994 року випуску, № кузова WAUZZZ8CZRA093747, д.н.з. НОМЕР_1, та RENAULT KANGOO, білий, 2008 року випуску, № кузова VF1FW0BB539519845, д.н.з ВІ5772СА, що належать йому, у межах суми звернення стягнення боргу у розмірі 243,60 грн. Стверджує, що заборгованість погашено, а тому, відповідно, потреба в арешті відпала.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.07.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна боржника відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 01.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2016 року скасовано, а справу направлено до Новосанжарського районного суду Полтавської області на новий розгляд, з тих підстав, що ОСОБА_1 не звертався до суду з позовною заявою.

Заявник в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник зацікавленої особи Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, але до судового засідання не зявився.

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 23.07.2015 року, постановленої головним державним виконавцем ВДВС Новосанжарського районного управління юстиції ОСОБА_2, було накладено арешт на авто AUDI80, білий, 1994 року випуску, № кузова WAUZZZ8CZRA093747, д.н.з. НОМЕР_1, та RENAULT KANGOO, білий, 2008 року випуску, № кузова VF1FW0BB539519845, д.н.з ВІ5772СА, що належать ОСОБА_1, у межах суми звернення стягнення боргу у розмірі 243,60 грн. на користь держави (а.с. 3).

Відповідно довідок Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції №8/6118 та №8/6119 від 15.04.2016 року ОСОБА_1 станом на дату видачі довідки не має заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на її утримання, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до розяснень, що викладеній в п.п. 1, 2 постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи, що справа про зняття арешту з майна має бути вирішена в позовному провадженні, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, та вважає за необхідне розяснити особі право на звернення з цивільним позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 209, п. 6 ст. 235 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Розяснити заявнику право предявити в суд позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5