Провадження № 2/638/1696/16
26 січня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
секретаря - Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Бадаєвича до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 Бадаєвича, у якому просить суд визнати її співвласником домоволодіння та земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Коломенська, 16-а.
В ході судового розгляду представником відповідача за довіреністю ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву, у якій вона просить суд визнати за ОСОБА_1 Бадаєвичем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок літ «Т-2» з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані за адресою м. Харків, вул. Коломенська, 16-а.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2015 року зустрічну позовну заяву обєднано з первинним позовом в порядку ст. 123 ЦПК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року первинний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду в порядку п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі.
Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 15.09.2015 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року про залишення без розгляду первинного позову ОСОБА_2
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2015 року скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 року, яким було задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_1
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 року обєднані в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Бадаєвича про визнання співвласником майна, та за позовною заявою ОСОБА_1 Бадаєвича до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом в порядку ч.1 ст. 126 ЦПК України.
Ухвалою від 26.01.2016 року первинний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду через систематичну неявку позивача та її представників у судові засідання.
В обґрунтування зустрічного позову представник ОСОБА_1 Бадаєвича - ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4, який трагічно загинув 23.06.2013 року в Ісламській республіці Пакистан. Позивач за зустрічним позовом є єдиною дитиною померлого, який у шлюбі на момент смерті не перебував.
Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 Бадаєвич звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4. Заява про прийняття спадщини була приєднана до спадкової справи №54661215, яка була відкрита за заявою ОСОБА_2.
Через звернення ОСОБА_2 до суду із позовом про визнання права власності на будинок та земельну ділянку, які входять до спадщини, приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 Бадаєвичу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок літ «Т-2» з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Коломенська, 16-А після померлого 23.06.2013 року батька ОСОБА_4.
У судові засідання на виклики суду позивач ОСОБА_2 та її представники за належним чином оформленою довіреністю від 01.08.2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не зявляються, про причини неявки суд не повідомлено.
Відповідно витребуваних судом відомостей адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС УДМС України в Х/о від 26.11.2015 року ОСОБА_2 за вказаною їй у позовної заяві адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованою не значиться.
У звязку із чисельними неявками ОСОБА_2 та її представників до суду, про проведення судового засідання о 10-30 год. 26.01.2016 року судом зроблено оголошення (газета «Слобідський край» №150 від 17.12.2015 року).
Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судове засідання 26.01.2016 року не зявилась, подала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, залишити первинний позов ОСОБА_2 без розгляду через неявку позивача та її представників, а зустрічний позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 за зустрічним позовом та її представників.
Вислухавши думку представника ОСОБА_1, який брали участь у справі та надавав пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
В судовому засіданні з достовірністю встановлено наступне.
Житловий будинок, літ. «Т-2» з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою м. Харків, вул. Коломенська, 16-а, а також земельна ділянка за вищевказаною адресою, належить ОСОБА_4 на праві власності (а.с. 46-47, 141), який помер 23.06.2013 року в м. Гілгіт Ісламської Республіки Пакистан (а.с.49).
ОСОБА_1 Бадаєвич є рідним сином ОСОБА_4 (а.с.50).
За ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом, або за законом.
На момент смерті ОСОБА_4 заповіт не було складено, тому спадкування має відбуватись згідно норм глави 86 ЦК України.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Ч.3 ст.1297 ЦК України встановлює, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Спадкування за законом здійснюється почергово (ст.1258 ЦК України), ОСОБА_1 Бадаєвич за ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Інших дітей померлий не мав, у шлюбі не перебував. Рішень судів про встановлення факту спільного проживання однією сімєю із померлим суду не надано.
Як розяснено в абз. 1 п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.
Доказів на підтвердження проживання із спадкодавцем на момент його смерті сторонами не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність інших спадкоємців, крім ОСОБА_1 Бадаєвича.
Єдиною підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі ОСОБА_1 Бадаєвичу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно та земельну ділянку став позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Бадаєвича про визнання її співвласником спірного домоволодіння та земельної ділянки, який ухвалою суду від 26.01.2016 року залишений без розгляду.
На думку суду, ОСОБА_2 недобросовісно здійснювала свої процесуальні права, передбачені ст.27 ЦПК України і взагалі не виконувала процесуальні обовязки. Добросовісне користування процесуальними правами означає, що особа досягає захисту своїх матеріальних прав, використовуючи процесуальні засоби за їх прямим призначенням. У даному випадку багато чисельні неявки позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та її представників до судових засідань суд розцінює як зловживання процесуальними правами, направлене на протидію своєчасному розгляду справи. Суд вважає, що ОСОБА_2, як позивач за первісним позовом взагалі втратила інтерес до даної справи.
Як встановлено судом, постанова приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок літ. «Т-2» з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Коломенська, 16-А після померлого 23.06.2013 року батька ОСОБА_4 від 23.03.2015 року №66/02-31 була єдиною підставою для відмови ОСОБА_1 Бадаєвичу у видачі свідоцтва на право на спадщину на спірний будинок та земельну ділянку.
За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.
Стаття 11 ЦПК України закріплює принцип диспозитивності цивільного процесу, ч. 1 зазначеної статті вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З положення цієї статті також випливає, що суд, за загальним правилом, не повинен виявляти ініціативи у збиранні доказів, про докази, їх кількість та якість повинні піклуватися сторони, оскільки саме на них законом покладений обовязок доказування суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд, знову таки, тільки сприяє сторонам у витребуванню таких доказів.
Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 58, 60, 179, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 Бадаєвича до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 Бадаєвичем право власності на житловий будинок літ. «Т-2» з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою м. Харків, вул. Коломенська, 16-А в порядку спадкування за законом після померлого 23.06.2015 року батька ОСОБА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Бадаєвича сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. 00 коп.).
Заяву на перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя