Справа № 584/1162/15-ц Провадження № 2/584/8/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2016 року Путивльський районний суд Сумської області

в особі : головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Зікрати Я.В.

за участю : представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, треті особи - Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, а власником квартири № 1 у цьому ж будинку є відповідач у справі. Земля під будинком та двором знаходиться у їх спільному користування, оскільки належить до комунальної власності.

Відповідач чинить перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою, а саме заборонила користуватися спільною хвірткою та встановила замок, в звязку з чим позивач вимушена була облаштувати собі інший вхід до подвіря. Крім того, в серпні 2015 року перегородила спільний двір сіткою, що унеможливлює користування спільним двором та надвірними спорудами.

Посилаючись на ці обставини, просила зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування по вул. Дзержинського, 58 в м. Путивль, зобовязавши її прибрати самочинно встановлену сітку та надати ключі від спільної хвіртки.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково. Підтвердила факт встановлення огорожі у спільному дворі, але вважала, що цим не порушуються прав позивача. Також пояснила, що окремі входи з вулиці облаштовані більше 10 років тому та це ніким не оспорювалось.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні таку позицію відповідача підтримали.

Третя особа Путивльська міська рада Путивльського району Сумської області в судовому засіданні у вирішенні спору покладалася на розсуд суду, в подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та інші письмові докази, допитавши свідків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 2000 року та договору дарування частки квартири від 15 липня 2008 року ( а.с. 7, 11-12).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 вересня 2000 року (а.с. 49) відповідач ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_6 та дочками ОСОБА_9 та ОСОБА_10, третіми особами у справі, в рівних долях (по 1/4 частці кожний) є власниками квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до інвентарної справи на цей будинок (інв.с. а.с. 60) станом на 14.01.2016 року за цим будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 2057 кв. м, в т.ч. 732 кв. м під двором.

При цьому згідно з абрисом від 15.02.1994 року та інших матеріалів інвентарної справи двір є загального користування.

Влітку 2015 року без погодження з позивачем, як користувачами спільного двору, відповідач встановила огорожу з сітки (рабиці), що підтверджуються актом комісії міської ради від 28.09.2015 року (а.с. 14), наданими фотознімками.

Цією комісією рекомендовано відповідачу прибрати сітку, але вона залишається не демонтованою і до цього часу, що встановлено судом при виході на місце.

Під час судового розгляду сторони не змогли дійти згоди з приводу визначення порядку роздільного користування спільним двором.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства.

Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, 6ередбачних законом, способів.

За наявних обставин суд дійшов до висновку, що оскільки встановлення без погодження з іншим власником у дворі спільного користування огорожі, відповідачем фактично здійснено його поділ на власний розсуд, чим порушено право позивача на спільне користування двором, яке підлягає відновленню шляхом зобовязання відповідача прибрати цю огорожу.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення решти заявлених позовних вимог, оскільки виходом на місці судом зясовано, що квартири сторін мають окремі входи як до самих приміщень, так і з вулиці Дзержинського по червоній лінії. Кожна із сторін має власні надвірні споруди. Такий порядок користування склався ще з 1990-х років, що підтвердили допитані судом свідки та видно з викопіювання з плану будівництва від 16.02.1994 року (інв.с. а.с. 28).

Оскільки порядок користування, при якому власники квартир облаштували окремі входи з вулиці, які вели до окремих входів до їхніх квартир, існує тривалий час, не оспорювався у встановленому законом порядку (оскільки таких доказів суду не надано), склався до набуття позивачем права власності на свою квартиру та не утворює будь-яких незручностей або перешкод у користуванні земельною ділянкою цього домоволодіння, тому вважати право позивача порушеним немає підстав, а в силу приписів статей 3, 15 і 16 ЦК України судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 96, 152 ЗК України, ст.ст. 10,11,60, 209, 212, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

2.Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_8 земельною ділянкою загального користування (двором) домоволодіння по вул. Дзержинського, 58 в м. Путивль Сумської області шляхом демонтування самочинно встановленої у дворі огорожі із сітки-рабиці.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено в повному обсязі 15 лютого 2016 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_11