Справа № 415/4276/14-ц
Провадження № 6/415/192/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Нескородової Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лисичанська подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням погодженим із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходяться виконавчий лист Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/110/15 від 30.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2014 року і до повноліття дитини.

Станом на 31.07.2016 року у ОСОБА_3 існує заборгованість по аліментам у розмірі 7073,47 грн.

Державний виконавець, відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово викликав боржника до відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції, але боржник жодного разу не зявився та зобовязань, покладених на нього судовим рішенням виконано не було.

У своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відповідно до виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/110/15 від 30.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.11.2014 року і до повноліття дитини.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без її участі у звязку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 46425009 по примусовому виконанню виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/110/15 від 30.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття.

09.02.2015 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак в порушення норм діючого законодавства з даної постанови вбачається, що боржнику не був наданий строк для добровільного виконання рішення суду, окрім цього в матеріалах подання відсутні докази про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, що унеможливлює встановити чи відомо боржнику про існування зазначеного виконавчого провадження.

Державним виконавцем не було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ, а саме до Територіального сервісного центру, Державної реєстраційної служби, Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України щодо наявності зареєстрованого за боржником нерухомого майна.

Актом державного виконавця від 20.07.2016 року, встановлено, що за місцем проживання боржника двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, боржниці за адресою давно не бачили. Де може знаходитись не відомо.

Так чином, державним виконавцем не наведено жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених виконавчим листом та має наміри залишити територію України.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Окрім того, належних доказів щодо отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та доказів того, що боржнику відомо про виконавче провадження, державним виконавцем суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА