Справа № 242/4759/15-ц
Провадження № 2/242/64/16
17 лютого 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку заочного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно меморіального ордеру №5274 від 07.06.2013 року ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 119 013,00 грн. (а.с. 9а)
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ст. 572 ЦК України через заставу кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок закладеного майна.
Відповідно до статей 590, 591 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
У відповідності з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач ОСОБА_1 отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно звернути стягнення на предмет застави, шляхом визнання за позивачем права власності на предмет застави.
На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3439,69 гривень, сплачений позивачем при подачі позовної заяви.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 526, 546, 572, 590, 610-615, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави, а саме: автомобіль марки Scoda, модель - Rapid, тип легковий хетчбек-В, 2013 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер АН8285ІЕ, з комплектом ключів, Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір у розмірі 3439 (три тисячі чотириста тридцять девять) грн. 69 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя