Справа № 367/5528/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» про захист прав споживачів, та визнання недійсним кредитного договору, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.02.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП ОСОБА_2» укладено Договір про надання споживчого кредиту №.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач отримав кредит (грошові кошти): на споживчі цілі 20 000,00 грн., на придбання у продавця 1 -5040 гривень 00 коп. послуг страхування, на придбання у Продавця 2 -250 грн. 00 коп. Загальна сума кредиту 25290 грн.

Банк надав кредит відповідно до п. 1.1 Кредитного договору у день підписання даного договору строком на 36 місяців.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних.

Позивач вважає, що при укладенні вищевикладеного Кредитного договору порушені його права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів». Порушення своїх споживчих прав вбачає в наступному.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про обставини, зазначені в ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». У разі ненадання зазначеної інформації субєкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Повідомляє, що позичальника, працівники банку з умовами кредитування належним чином не ознайомлювали, оформлення кредитного договору проходило протягом півгодини, після чого йому було вручено кредитний договір, які вона не читаючи із-за дрібного шрифту підписала.

Однак, вважає, що Відповідач скориставшись необізнаністю позивача навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України, які визначені та встановлені Законом , що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема ОСОБА_2 не надав Позичальнику повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту.

Таким чином виконання вимог ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів « в їх сукупності - є обовязком для банку, визначеним законом, що в свою чергу являється істотною передумовою укладання кредитного договору, адже неналежне інформування позичальника може вплинути на його рішення про придбання або не придбання послуги з надання кредиту.

Поряд з цим у абзаці «з» пункту 3.15 Кредитного договору зазначено, що підписання Позичальником цього ОСОБА_2 засвідчує, що позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, зокрема ОСОБА_2 ознайомив позичальника з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю Кредиту.

Також на останній сторінці Кредитного договору стоїть підпис позивача, що начебто перед укладанням ОСОБА_2 повідомив його у письмовій формі про особу та місцезнаходження банку, кредитні умови мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями Позичальника ; тип відсоткової ставки; суму на яку кредит може бути виданий; орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; відомості про те, від кого Позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У відповідності до п. 2.5. вказаних Правил, Банки розробляють форму надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів.

Проте, будь яку довідку чи повідомлення, як окремого документу із інформацією встановленою відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Позивач не отримував і про що не ставив підпис. Також ця інформація не доводилася в усній формі . Підпис позичальника не свідчить про ознайомлення з умовами кредитування та умовами Кредитного договору, ще не свідчить про повне володіння останнім інформації про кредит.

Відповідач проігнорував дані вимоги законодавства , що є однією з підстав визнання договору недійсним, адже згідно з ч. 2 п. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Позивач не мав часу детально ознайомитись з Кредитним договором за такий короткий строк. Йому повинна була надана можливість детально ознайомитись з умовами даного договору та законодавством, що його регулює. Крім цього, працівник банку не надав достовірної інформації, завірив в тому, що всі істотні умови договору позивачу розяснено та спонукав підписати договір швидше.

Вважає, що даний договір містить безліч умов та регулюється законодавством з яким позивач ніколи в житті не зустрічався. Він не мав можливості обєктивно оцінити та осмислити умови даного договору, виявити його недоліки та оцінити всі ризики та збитки, які він отримає в результаті підписання даної угоди.

Зазначає, що позивач не тільки не мав часу прочитати кредитний договір, а й не міг це зробити фізично, так як текст дуже дрібний.

Позивач через не належну інформацію з боку відповідача та необізнаність не могла у повному обсязі оцінити умови договору кредиту на предмет їх вигідності так як не було належним чином детально розяснено працівниками банку їх умови. Відповідно до п. 1.4.4 Кредитного договору позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами, сплачує комісія за управління Кредитом, розмір якої зазначений у Графіку платежів, що є невідємною частиною даного ОСОБА_2. У випадку дострокового повернення Кредиту, комісія за управління кредитом сплачується за фактичний час користування кредитом.

Відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до Кредитного договору, розмір щомісячної комісії становить 632,25 грн. щомісячно (2,5% від суми кредиту).

Особливості регулювання відносин про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 08.02.2014р. що укладений між сторонами. Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Позивач вважає незаконним встановлення у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за управління кредитом, а саме за послуги, які супроводжують кредит як компенсація супутніх послуг банку за рахунок позивача, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь.

Крім цього вважає, що спірні положення кредитного договору є порушенням законодавства про банки та банківську діяльність. Так відповідно до ч. 3 ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь яких товарів або послуг від банку або від спорідненої особи банку як обовязкову умову надання банківських послуг.

Виходячи з цього положення Закону, оскільки страхування в спірних правовідносинах є добровільним. Відповідач не має права жодним чином навязувати такі послуги та включати їх до кредитного договору.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить визнати недійсним Кредитний Договір № 1 від 08.02.2014р.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені, про що свідчить заява в матеріалах справи з проханням слухати справу в їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні розписки.

Представник третьої особи по справі в судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення по справі

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 08.02.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП ОСОБА_2» укладено Договір про надання споживчого кредиту №.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач отримав кредит (грошові кошти): на споживчі цілі 20 000,00 грн., на придбання у продавця 1 -5040 гривень 00 коп. послуг страхування, на придбання у Продавця 2 -250 грн. 00 коп. Загальна сума кредиту 25290 грн.

Банк надав кредит відповідно до п. 1.1 Кредитного договору у день підписання даного договору строком на 36 місяців.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних.

Банк виконав умови Кредитного договору надав Позичальнику кредит, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до п. 2.28. Кредитного договору № від 08.02.2014 року, підписанням цього договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Правил та Трафіку Банку, з яким він ознайомився сам та зобовязується ознайомити кожну Довірену особу.

Згідно п. 3.11 Кредитного договору підписання Позичальником цього договору засвідчує, що Позичальнику була надана вичерпна інформація про послуги, що йому надаються та повністю розяснені всі питання, що має Позичальник по цьому ОСОБА_2.

Позивач не навів суду доказів, які б могли свідчити про недійсність укладеного ним з відповідачем правочину чи окремих його частин.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказування не може грунтуватись на припущеннях.

08.02.2014 року між ПрАТ СК «Уніка Життя» та ОСОБА_1 в якості Страхувальника, яка одночасно виступила Застрахованою особою , за заявою на страхування було укладено Договір добровільного страхування життя №04/02/01/НОМЕР_1.

Договір страхування укладено відповідно до ЗУ «Про страхування». Правил добровільного страхування життя, затверджених Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 19.11.2008 р. за №0181638, із змінами та доповненнями, чинними на дату укладення ОСОБА_2.

Підписавши заяву на страхування, Позивач підтвердив, що укладення ОСОБА_2 з його боку було добровільним і здійснювалось за його бажанням, також своїм підписом підтвердив, що ознайомлений з правилами та Програмою страхування, розуміє їх зміст і цілком і повністю погоджується з ними.

Керуючись правом, надання йому відповідно до ст. 3 ЗУ «Про страхування» позивач самостійно призначив єдиним вигодонабувачем за укладеним ОСОБА_2 страхування життя ПАТ «ОТП ОСОБА_2».

Порядок укладення, форма та зміст ОСОБА_2 страхування передбачені ЗУ «Про страхування» та Цивільним кодексом України. Статтею 18 ЗУ Про страхування» передбачено, що для укладення ОСОБА_2 страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком або іншим чином заявляє про свій намір укласти Договір страхування.

Позивачем була подана заява на страхування, яка є невідємною частиною ОСОБА_2 страхування. Статтею 982 Цивільного кодексу України передбачені істотні умови ОСОБА_2 страхування, а саме: предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк ОСОБА_2 та інші умови, визначені

актами цивільного законодавства. Всі вищевказані умови були узгоджені обома сторонами та викладені в тексті ОСОБА_2 страхування, що безпосередньо підтверджує легітимність укладеного ОСОБА_2.

Позивач здійсненням страхового платежу приступив до виконання ОСОБА_2 страхування, що також свідчить про фактичне визнання його умов, оскільки своїми схвальними діями Позивач визнав правочин дійсним. Під схваленням правочину розуміються будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі повна або часткова оплата товарів (робіт,послуг), їх приймання для використання, реалізація інших прав та обовязків відповідно до укладеного правочину. Станом на дату підписання Заяви на страхування, Позивач здійснив страховий платіж у повному обсязі.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 119, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3