Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/132/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2016 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Климус Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Митків Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Митків Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Посилається на те, що 12.07.215 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1, 70 га, у межах згідно планом, яка складається з двох земельних ділянок: №1 площею 1,55 га, №2 площею 0,15 га, розташованої в адмінмежах Митківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за кадастровими №:001:00:0059 та №:03:001:0096 переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ЯБ №199026 від 25.01.2005 року та житлового будинку №30, розташованого по вул. Буковинській в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області.

Вказане спадкове майно ОСОБА_2, згідно заповіту, посвідченого секретарем Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 19.12.2014 року, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла йому. Спадкоємці, які мали право на обовязкову частку у майні померлої ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом відсутні.

Зазначає те, що спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частину спадщини, а саме на згадані земельні ділянки отримав свідоцтво, однак у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у вигляді зазначеного житлового будинку йому було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на це майно за ОСОБА_2

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Митків Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2015 року в с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №149038 від 13.07.2015 року (а.с. 10). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Буковинській, 30 в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області.

Вказане спадкове майно, згідно заповіту від 19.12.2014 року, посвідченого секретарем виконкому Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі №92, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був померла ОСОБА_2 заповіла позивачу ОСОБА_1 Спадкоємці які б мали право на обовязкову частку спадкового майна відсутні. Вказане вбачається із заповіту (а.с. 22), довідки виконкому Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1115 від 26.10.2015 року (а.с. 23), копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №066670 від 26.05.2009 року (а.с. 24), копії свідоцтва про народження серії VІ-УР №1095793 від 10.02.1966 року (а.с. 25) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 22.01.2016 року серії СМЕ №727005 (а.с. 26).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 спадщину вчасно прийняв, що вбачається із довідки виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41939504 від 28.10.2015 року (а.с. 28) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №23/02-31 від 22.01.2016 року (а.с. 29).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41939504 від 28.10.2015 року (а.с. 28), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 29).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Буковинській, 30 в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області спадкодавець ОСОБА_2 в 1962 році збудувала на місці колишнього господарства її батьків.

Згідно земельно-шнурової книги Митківської с/р під особистим №163 числиться домогосподарство ОСОБА_2 за яким закріплено земельні ділянки, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та площею 0,35-для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою Митківської сільської ради №243 від 23.12.2015 року (а.с. 18).

Згідно копії з погосподарської книги №7-168 (а.с. 19) головою домогосподарства, яке розташоване по вул. Буковинській, 30 в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області була ОСОБА_2

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №211 від 21.10.2015 року (а.с.30), довідки виконкому Митківської сільської ради №242 від 23.10.2015 року (а.с. 21), копії з погосподарської книги №7-168 (а.с. 19), облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с. 20) житловий будинок розташований в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області по вул. Буковинській, 30 не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 14 зворот). Згідно зведеного акту (а.с. 15) та довідки характеристики Заставнівського РБТІ №211 від 21.10.2015 року (а.с.30) його вартість становить 58310 (пятдесят вісім тисяч триста десять) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Буковинській, 30 в с. Митків Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 12.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пухарєва О.В.