Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/2758/15 Головуючий у 1 інстанції: Черткова Н.І..
№ провадження 22-ц/778/1020/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10" лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Каракуші К.В. , Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна та будівельних матеріалів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку у порядку спадкування за законом, про визнання права власності на 1/4 частку будівельних матеріалів в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до ОСОБА_2 про визнання майна та будівельних матеріалів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку у порядку спадкування за законом, про визнання права власності на 1/4 частку будівельних матеріалів в порядку спадкування за законом.

У позові зазначала, що 17 листопада 2005 року відповідач ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у міському відділ державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління у Донецькій області, актовий запис № 1042.

09 липня 2007 року вони за спільні кошти придбали житловий АДРЕСА_1, який був зареєстрований на відповідача ОСОБА_2

Житловий будинок під літ «А» побудований в 1991 році та складається з: коридору № 1-3 площею 3.9 кв.м, суміщеного санвузлу № 1-4 площею 3,7 кв.м, кухні № 1-5 площею 6.3 кв.м, сходів № 1-6 площею 1,5 кв.м, комори № 1-7 площею 0,7 кв.м, житлової кімнати № 1-8 площею 15.8 кв.м, сходів №1-9 площею 1 ,9 кв.м, житлової кімнати №10 площею 17,2 кв.м, а також сарая металевого 6,0 кв.м, під літ. «Б», колодязю під літ. «В», воріт металевих № 1, хвіртки з металевої сітки № 2, паркану з металевої сітки № 3, вимощення бетонного № 1.

Оскільки вказане майно було придбане у період шлюбу, ОСОБА_5 мав право на 1/2 частку житлового будинку у праві спільної сумісної власності подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частики вищезазначеного житлового будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідач по справі.

У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин після смерті батька, однак постановою державної нотаріальної контори від 05.03.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Між тим, всі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, яка надати їх не бажає.

16.07.2015 року відповідач надала новий технічний паспорт, виготовлений 08 червня 2015 року, з якого позивач дізналася, що на земельній АДРЕСА_1 знаходяться також самовільно збудовані наступні будови: житлова прибудова «А1», прибудова «а», гараж «Г», господарські будівлі «Д,Е», вбиральня «Є», душ «Ж», навіси «3,Х,Л», літня кухня «І», басейн «М».

Оскільки зазначені самовільні споруди були побудовані у період з 2008 року по 2010 рік, тобто за час шлюбу її батька ОСОБА_5 з відповідачем , то вона має право на спадкування будівельних матеріалів і обладнань, які були використані в процесі їх будівництва.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва, власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5; визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що складається з: коридору № 1-3 площею 3.9 кв.м, суміщеного санвузлу № 1-4 площею 3,7 кв.м, кухні № 1-5 площею 6,3 кв.м, сходів № 1-6 площею 1,5 кв.м, комори № 1-7 площею 0,7 кв.м, житлової кімнати № 1-8 площею 15,8 кв.м, сходів №1-9 площею 1,9 кв.м, житлової кімнати №10 площею 17,2 кв.м, а також сараю металевого 6,0 кв.м під літ. «Б», колодязю під літ. «В», воріт металевих № 1, хвіртки з металевої сітки № 2, паркану з металевої сітки № 3, вимощення бетонного № 1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності на 1/4 частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва, а саме, в житловій прибудові «А1»: фундаменту - бетон, стіни-шлакоблок; в гаражі «Г»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в прибудові «а»: фундаменту - бетон, стіни - дерев'яний каркас, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Д»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Е»: фундаменту-бетон, стіни-керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, частково з дерев'яного бруса, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; у душі «Ж»: фундамент - бетон, стіни - силікатна цегла, яка була в використанні, покрівля - металевий лист; в навісі «З»: фундаменту - бетон, стіни - металеві труби та сітка, що були в використанні , покрівля - азбестоцементні листи; в навісі «К»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в навісі «Л»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в літній кухні «І»: фундаменту - бетон, стіни - шлакоблок, перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в басейні «М»: бетону, керамічної цегли, АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 та стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 вересня 2015 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано житловий будинок АДРЕСА_1 та будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва, а саме: в житловій прибудові «А1»: фундаменту - бетон, стіни-шлакоблок; в гаражі «Г»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в прибудові «а»: фундаменту - бетон, стіни - дерев'яний каркас, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Д»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Е»: фундаменту-бетон, стіни-керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, частково з дерев'яного бруса, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; у душі «Ж»: фундамент - бетон, стіни - силікатна цегла, яка була в використанні, покрівля - металевий лист; в навісі «З»: фундаменту - бетон, стіни - металеві труби та сітка, що були в використанні , покрівля - азбестоцементні листи; в навісі «К»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в навісі «Л»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в літній кухні «І»: фундаменту - бетон, стіни - шлакоблок, перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в басейні «М»: бетону, керамічної цегли, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що складається з: коридору № 1-3 площею 3.9 кв.м, суміщеного санвузлу № 1-4 площею 3,7 кв.м, кухні № 1-5 площею 6,3 кв.м, сходів № 1-6 площею 1,5 кв.м, комори № 1-7 площею 0,7 кв.м, житлової кімнати № 1-8 площею 15,8 кв.м, сходів №1-9 площею 1,9 кв.м, житлової кімнати №10 площею 17,2 кв.м, а також сарая металевого 6,0 кв.м під літ. «Б», колодязю під літ. «В», воріт металевих № 1, хвіртки з металевої сітки № 2, паркану з металевої сітки № 3, вимощення бетонного № 1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва, а саме: в житловій прибудові «А1»: фундаменту - бетон, стіни-шлакоблок; в гаражі «Г»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в прибудові «а»: фундаменту - бетон, стіни - дерев'яний каркас, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Д»: фундаменту - бетон, стіни - керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в господарчій будівлі «Е»: фундаменту-бетон, стіни-керамічна та силікатна цегла, яка була в використанні, частково з дерев'яного бруса, перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; у душі «Ж»: фундамент - бетон, стіни - силікатна цегла, яка була в використанні, покрівля - металевий лист; в навісі «З»: фундаменту - бетон, стіни - металеві труби та сітка, що були в використанні , покрівля - азбестоцементні листи; в навісі «К»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в навісі «Л»: перекриття - пиломатеріал, покрівля - азбоцементні листи; в літній кухні «І»: фундаменту - бетон, стіни - шлакоблок, перекриття - пиломатеріал, покрівля - металевий профіль; в басейні «М»: бетону, керамічної цегли, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірір 1 398 грн. 43 коп., витрат на проведення судової експертизи у розмірі 3 200 грн., а також витрат на складання висновку спеціалістом про вартість житлового будинку у розмірі 861 грн. 25 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким у у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 17 листопада 2005 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1(т.1, а.с 11,12).

09 липня 2007 року, тобто у період шлюбу, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбала житловий АДРЕСА_1, державна реєстрація права власності на вказаний будинок на її ім"я була здійснена ДП „БТІ" Бердянської районної державної адміністрації 11.07.2007 року(т.1,а.с.5-7).

За даними технічного паспорта, складеного 08.06.2015 року, після придбання будинку на земельній ділянці, на якій він розташований, самочинно були збудовані: житлова прибудова «А1», прибудова «а», гараж «Г», господарські будівлі «Д,Е», вбиральня «Є», душ «Ж», навіси «3,Х,Л», літня кухня «І», басейн «М»(т.1, а.с.132-138).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2, як дружина, та позивач ОСОБА_4, як дочка, являлися спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання права власності на 1/ 4 частку будинку в порядку спадкування, враховуючи, що у оформленні спадкових прав на частку житлового АДРЕСА_1 було відмовлено постановою державного нотаріуса від 05.03.2015 року(т.1,а.с.107), суд виходив з того, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов правомірного висновку, що 1 / 2 частка у спільному майні - АДРЕСА_1, належала померлому ОСОБА_5, а тому після його смерті війшла до складу спадкового майна, враховуючи недоведеність доводів ОСОБА_2 про придбання будинку у період шлюбу за особисті кошти.

Відповідач не заперечувала, що зведення після придбання будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 будівель та споруд у виді житлової прибудова «А1», прибудови «а», гаражу «Г», господарських будівель «Д,Е», вбиральні «Є», душу «Ж», навісів «3,Х,Л», літньої кухні «І», басейну «М» здійснювалось без відповідної дозвольної документації і вони є самочинними.

За роз"ясненнями, що викладені у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене саморчинне будівництво ( частина перша статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі його будівництва.

Визнаючи за ОСОБА_4 право власності на 1/ 4 часток будівельних матеріалів, які були використані у самочинному будівництві, суд правильно виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розподілив спадщину між ними.

Склад будівельних матеріалів, які були використані при будівництві названих будівель та споруд, був визначений висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 01.10.2015 року, який ОСОБА_2 у ході розгляду справи не спростовувався (т.1,а.с.190-212).

Посилання в апеляційній скарзі на неповноту зазначеного висновку не є переконливими.

За вимогами ч.6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов"язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту(експертам).

Відповідне клопотання про призначення додаткової експертизи ОСОБА_2 у суді першої інстанції не заявлялось.

За вказаних обставин суд обгрунтовано прийняв до уваги висновки проведеної по справі судової будівнельно- технічної експертизи від 01.10.2015 року, оскільки вони погоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема, з даними технічного паспорту на будинок, складеного 08.06.2015 року( т.1,а.с.138).

Не є прийнятними і посилання в апеляційній скарзі на те, що надані позивачем по справі звіти про оцінку вартості майна(1 /4 частки будівельних матеріалів та жилого будинку) від 23.11.2015 року мають помилки та неспівпадання.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ч.3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Оскільки вимоги як про поділ спадкового майна в натурі у порядку ч.2 ст. 1278 ЦК України, так і про виплату грошової або іншої матеріальної компенсації вартості її частки у спадковому майні в порядку ч.2 ст. 364 ЦК України ОСОБА_4 не заявлялись, надані нею в якості доказів звіти про оцінку спадкового майна судом при розгляді справи по суті до уваги не приймались, оскільки не містили даних, необхідних для вирішення питання щодо наявності у позивача права на частку у спадковому майні.

За вказаних обставин не можна погодитися з висновком суду щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в порядку розподілу судових витрат 861 грн. 25 коп., як витрат на складання висновку спеціаліста про вартість житлового будинку, оскільки з розглядом справи звіти про оцінку майна фактично пов"язані не були, а тому пов"язані з їх скаданням витрати у розумінні ст. 79 ЦПК України судовими витратами не являлись.

У зв"язку з цим рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в якості судових витрат 861 грн. 25 коп. витрат на складання висновку спеціаліста про вартість житлового будинку підлягає скасванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у стягненні в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України вказаної суми.

В решті рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно та всебічно з"ясованих обставин справи і досліджених по справі доказах.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не є суттєвими і правильність рішення в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 грудня 2015 року по даній справі в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на складання висновку спеціалістом про вартість житлового будинку у розмірі 861 грн. 25 коп. скасувати та ухвалити в цій частині рішення, яким у стягненні названої суми з ОСОБА_2 Омел"янівнина користь ОСОБА_4 в якості компенсації судових витрат відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: