Провадження № 6/461/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Городецької Л.М.,

при секретарі Турчин З.В.,

з участю представника

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 квітня 2013 року по справі №461/3784/13-ц,

в с т а н о в и в :

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 18 квітня 2013 року, постановленого у справі №461/3784/13-ц позов ОСОБА_2 задоволено та вирішено: визнати за ОСОБА_2 право на користування квартирою за адресою: м.Львів, вул.Архітекторська,3/4; вселити ОСОБА_2 до квартири за адресою: м.Львів, вул.Архітекторська,3/4; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 114,70 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.08.2013 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 18.04.2013 року залишено без змін.

Отже, рішення Галицького районного суду м.Львова від 18.04.2013 року набрало законної сили та предявлено до виконання.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розяснення рішення Галицького районного суду м.Львова від 18.04.2013 року у справі №461/3784/-13-ц, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_3 з 11.11.2013 року не допускає її в інші приміщення квартири, окрім коридору, не дозволяє тримати в квартирі її особисті речі, а відтак, просить на підставі ст.221 ЦПК України розяснити рішення суду у вказаній справі, а саме: чи передбачає право користування та вселення до квартири забезпечення постійного, безперешкодного доступу в будь-який час до всіх житлових та нежитлових приміщень даної квартири, право проживання в ній та право тримати особисті речі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 заяву підтримав у повному обсязі та просив розяснити рішення суду від 18.04.2013 року.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просить відмовити у задоволенні заяви з мотивів, викладених у поясненнях (а.с.141-144).

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи №461/3784/13-ц, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення суду слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.221 ЦПК України, подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Виходячи з норм ч.2 ст.221 ЦПК України, подання заяви про розяснення рішення суду обмежується процесуальним строком.

Судом встановлено, що рішення Галицького районного суду м.Львова, постановлене у справі №461/3784/13-ц, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування та вселення, вступило в законну силу, та було звернуто до примусового виконання.

Із акту державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 01.11.2013 року вбачається, що стягувача ОСОБА_2 було вселено в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.93). При цьому, під час вселення 01.11.2013 року до квартири були присутні ОСОБА_2 та її представник.

Постановою старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 04.11.2013 року виконавче провадження про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2 закінчено в звязку з його повним, фактичним, своєчасним виконанням в повному обсязі на підставі пункту 8 частини 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також судом встановлено, що постанова державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 04.11.2013 року на даний час є чинною, та дії державного виконавця в порядку ЦПК України не оскаржувалися.

Крім того, суд враховує те, що заява про розяснення рішення суду була подана лише 03.12.2013 року, що свідчить про те, що ОСОБА_2 до моменту подання такої заяви було зрозуміле рішення суду від 18.04.2013 року, яке вона не оскаржувала в апеляційному порядку.

Суд вважає, що рішення суду від 18.04.2013 року у справі №461/3784/13-ц викладено в зрозумілій формі, та було виконано в примусовому порядку, а тому підстав для його роз'яснення немає.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд

у х в а л и в:

вімовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Галицького районного суду м.Львова від 18 квітня 2013 року по справі №461/3784/13-ц.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Городецька