Провадження № 2-3527/16
Справа 760/6212/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Беро В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.03.2016 р. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» суму страхового відшкодування в розмірі 850000 грн. 00 коп.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 07.10.2014 р. між ОСОБА_2, як Страхувальником, та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», як Страховиком, було укладено Договір добровільного комплексного автострахування № 06/6751759/1052/14, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1. Також між сторонами було укладено Додатковий договір № 1 від 26.02.2015 р., яким було змінено редакцію деяких розділів основного Договору з урахуванням підвищення дійсної вартості застрахованого ТЗ.

Вигодонабувачем за Договором страхування є власник застрахованого ТЗ - ОСОБА_1, відповідно до розділу 8 Договору.

Як зазначає позивач, 30.03.2015 р. в м. Києві поблизу будинку на вул. Саратівській, 49 трапився страховий випадок, а саме сталося займання застрахованого ТЗ, у зв'язку з чим автомобіль було знищено про що складено Акт про пожежу від 30.03.2015 р.

Довідкою Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві від 31.03.2015 р. підтверджується факт пожежі застрахованого ТЗ та вказано, що ймовірною причиною пожежі є занесення стороннього джерела запалювання.

Також довідкою Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 31.03.2015 р. підтверджується факт повідомлення Страхувальником про можливі незаконні дії невстановлених третіх осіб щодо пошкодження застрахованого автомобіля шляхом підпалу, у зв'язку з чим Шевченківським РУ ГУ МВС України було внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0003707 від 30.03.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Постановою Шевченківського РУ ГУ МВС України від 25.04.2015 р. кримінальне провадження спочатку було закрите, проте згодом відповідно до постанови прокуратури Шевченківського району м. Києва від 15.06.2015 р. постанову про закриття кримінального провадження № 0003707 скасовано, а матеріали даного кримінального провадження направлено до слідчого відділу для подальшого проведення досудового розслідування.

Позивач вказує, що керуючись умовами Договору страхування, вона, як Вигодонабувач та власник застрахованого ТЗ, надала Страховику повідомлення про настання страхового випадку, заяву на виплату та усі інші необхідні документи для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування.

Проте, листом від 02.06.2015 р. Страхова компанія повідомила Вигодонабувача про відмову у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свою відмову тим, що Страхувальник прострочив сплату чергового страхового платежу в розмірі 5542,83 грн., а також Вигодонабувач нібито відмовилася від свого права вимоги до невстановленої особи, яка є винною у заподіянні шкоди. Крім того, Страховик вказує на те, що у зв'язку із несвоєчасною сплатою чергового страхового платежу Договір страхування нібито припинив свою дію.

Таке рішення Страхової компанії позивач вважає незаконним та безпідставним, так як не відповідає умовам договору та вимогам законодавства України в сфері страхування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування.

Відповідно до Договору страхування з урахуванням змін внесених Додатковим договором №1, а саме розділу 9 в новій редакції, страхова сума становить 850000,00 грн.

Згідно розділу 12 Договору страхування, франшиза становить 0% від страхової суми по всім випадкам, окрім випадку невиконання Страхувальником окремих умов Договору.

Таким чином, враховуючи , що застрахований транспортний засіб згорів внаслідок пожежі та у зв'язку із протиправними діями третіх осіб, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний здійснити їй виплату страхового відшкодування в розмірі 850000,00 грн.

Під час розгляду справи представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, обґрунтовувану тим, що Договір страхування містить умови щодо розрахунку розміру страхового відшкодування у разі настання конструктивного знищення автомобіля. Відповідно до п. 36.3 Договору, під конструктивною загибеллю застрахованого ТЗ сторони розуміють таке пошкодження застрахованого ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання. Як вбачається із Звіту № 307/15 від 16.04.2015 р., складеного на замовлення відповідача та наданого ним до суду, вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ складає 1 189 004,08 грн., а дійсна вартість автомобіля безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання становить 738 980,00 грн. Таким чином, у відповідності до п.36.3 Договору відбулася конструктивна загибель застрахованого ТЗ.

Згідно п.39.11 Договору у разі конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування обчислюється як різниця між дійсною вартістю застрахованого ТЗ на момент укладання Договору, зменшеною на розмір зносу ТЗ за період дії Договору, розрахованого згідно з п.39.12 Договору, і дійсною вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, за вирахуванням: загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ (крім випадків, коли у п.9.2 Договору передбачена неагрегатна страхова сума (ліміт зобов'язань Страховика), розміром франшизи, суми зменшення розміру страхового відшкодування у передбачених цим Договором випадках, зокрема, але не обмежуючись пунктами 31.3 і 39.16 Договору. При цьому дійсна вартість пошкодженого внаслідок настання страхового випадку ТЗ визначається на підставі висновку спеціаліста визначеної Страховиком експертної організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів; знищений застрахований ТЗ Страхувальник залишає у себе.

В лютому між сторонами було укладено Додатковий договір, в якому сторони, у зв'язку із підвищенням ціни на застрахований ТЗ (різке підвищення курсу валют), вирішили визначити страхову суму в розмірі повної дійсної вартості ТЗ, а саме 850 000,00 грн., для чого внесли зміни в розділ 9 Договору.

Відповідно до п. 39.12 Договору, розмір зносу застрахованого ТЗ за фактичну кількість днів дії Договору визначається із розрахунку 12% зносу за рік, рік приймається рівним 365 днів.

З моменту початку дії Договору до настання страхового випадку (з 15.10.2014 р. по 30.03.2015 р.) застрахований ТЗ експлуатувався 167 днів, що у відсотковому еквіваленті, враховуючи п.39.12 (365дн.=12%), становить 5,49%, що в свою чергу від дійсної вартості ТЗ становить 46 665,00 грн.

Після виявлення конструктивної загибелі автомобіля, на підставі п.39.12, Страховиком було замовлено складання висновку спеціаліста про оцінку пошкодженого застрахованого ТЗ, і відповідно до Звіту № 0093/15/А від 18.05.2015 р. вартість залишків застрахованого ТЗ дорівнює 250 000,00 грн.

Загальна сума страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ, дорівнює 0,00 грн.

Розмір франшизи відповідно до п.12.1 Договору при конструктивному загибелі ТЗ становить 0,00 %.

Отже, розмір страхового відшкодування, який мав бути сплачений Страховою компанією у зв'язку із настанням страхового випадку, зокрема конструктивної загибелі ТЗ, розраховується у відповідності до п.39.11 Договору: 850 000,00 - 46 665,00 - 250 000,00 - 0,00 - 0,00 = 553335,00 грн.

Виходячи з викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 553335,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 553335,00 грн. підтримав із викладених підстав і просив їх задовольнити, посилаючись на неправомірну відмову ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» у виплаті позивачу страхового відшкодування. Вважає дану відмову такою, що порушує права позивача, оскільки всі умови договору нею були виконані, а відповідач безпідставно відмовив у виплаті.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, подавши суду письмові заперечення. Зазначив, що дійсно, відповідно до укладеного між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (Страховик) та ОСОБА_2 договору добровільного комплексного авто страхування №06//1052/14 від 07.10.2014 р. був застрахований за варіантом А (повне КАСКО) автомобіль Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, яка є Вигодонабувачем за договором страхування. Відповідно до п. 10 Договору, загальна страхова сума 450000 грн.

26.02.2015 р. у зв'язку із збільшенням дійсної вартості застрахованого ТЗ та відповідно збільшенням розміру страхового платежу за Договором між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» був укладений Додатковий договір № 1 до Договору.

З огляду на обумовлені сторонами умови договору страхування та в зв'язку з невиконанням Страхувальником своїх обов'язків передбачених договором страхування та ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування», надання з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» страхового покриття (захисту) за Договором припинилось з 00:00 год. 27.03.2015 р., з огляду на це подія, що відбулася 30.03.2015 р. о 01 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Саратовській, 49 не може бути визнана страховим випадком. Про прийняте рішення з обґрунтуванням причин відсутності правових підстав для виплати страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 листом вих. № 17-10/6837 від 02.06.2015 року.

Враховуючи факт несплати страхувальником чергової частини страхового платежу, вважає обґрунтованою та законною відмову страховика від здійснення виплати страхового відшкодування страхувальнику, оскільки ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» вважає, що припинення дії Договору страхування на момент настання пожежі із застрахованим ТЗ відбулося внаслідок невиконання Страхувальником вимог і обов'язків, передбачених Договором страхування, тому подія, що відбулася 30.03.2015 р. не може бути розглянута як страховий випадок.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані спеціальним законодавством у сфері страхування - Законом України «Про страхування», Главою 67 - «Страхування» ЦК України та іншими нормами матеріального права, які регулюють зобов'язальні правовідносини.

Предметом договору страхування за ст. 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст.982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 07.10.2014 р. між ОСОБА_2, як Страхувальником, та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», як Страховиком, було укладено Договір добровільного комплексного автострахування № 06/6751759/1052/14, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1, що належить позивачу, ОСОБА_1, яка є Вигодонабувачем за договором страхування.

Відповідно до п. 10 Договору, загальна страхова сума 450 000 грн.

В Розділі 23 Договору сторонами був передбачений наступний порядок та строк оплати страхового платежу:

Загальний страховий платіж за Договором - 33970,50 грн. за таким графіком : перша частина у розмірі 8 492,63 грн. по 14.10.2014 р. (п.23.2.1 Договору); друга частина у розмірі 8 492,63 грн. по 14.11.2014 р. (п.23.2.2 Договору); третя частина у розмірі 8 492,63 грн. по 14.12.2014 р. (п.23.2.3 Договору); четверта частина у розмірі 8 492,63 грн. по 14.01.2015 р. (п.23.2.4 Договору).

Також встановлено, що 26.02.2015 р. у зв'язку із збільшенням дійсної вартості застрахованого ТЗ та відповідно збільшенням розміру страхового платежу за Договором між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» був укладений Додатковий договір № 1 до Договору

Відповідно до додаткового договору, сторони домовилися викласти розділ 9, 10 Договору у наступній редакції:

«10. Страхова сума за Договором 850 000 грн.

10. У зв'язку зі збільшенням страхової суми за Договором розрахунок доплати страхового платежу за Договором здійснюється Страховиком за наступною формулою:… СПП = 00)*7,549%/365*268 = 22171,31 грн.»

Крім того, відповідно до додаткового договору, сторони домовилися викласти розділ 23 Договору у наступній редакції: страховий платіж 22171,31 грн. сплачується за графіком: перша частина у розмірі 5542,83 грн. по 26.02.2015 р. ; друга частина у розмірі 5542,83 грн. по 26.03.2015 р.; третя частина у розмірі 5 542,83 грн. по 26.04.2015 р.; четверта частина у розмірі 5542,82 грн. по 26.05.2015 р.

Відповідно до п. 36.1. Договору добровільного комплексного автострахування, страховим випадком за цим Договором є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими ТЗ та (або) застрахованим ДО, і у зв'язку з якою виникає зобов'язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Згідно ст. 36.5 Договору страхування страховими ризиками за варіантом А (повне КАСКО) є: ДТП, Стихійні лиха, Пожежа, Протиправні дії третіх осіб (ПДТО), Викрадення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 30 березня 2015 р. застрахований ТЗ - автомобіль НОМЕР_3, було пошкоджено внаслідок пожежі.

Згідно акту про пожежу від 30.03.2015 р., пожежа виникла 30.03.2015 р., приблизно о 01 год. 20 хв., поблизу будинку на вул. Саратівській, 49.

Довідкою Шевченківського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві від 31.03.2015 р. № 18/23/643 підтверджується факт пожежі застрахованого ТЗ та вказано, що ймовірною причиною пожежі є занесення стороннього джерела запалювання.

Довідкою Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 31.03.2015 р. № 59/3707 кп підтверджується факт повідомлення Страхувальником про можливі незаконні дії невстановлених третіх осіб щодо пошкодження застрахованого автомобіля шляхом підпалу.

На підставі події, що сталася, Шевченківським РУ ГУ МВС України було внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0003707 від 30.03.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Постановою Шевченківського РУ ГУ МВС України від 25.04.2015 р. кримінальне провадження було закрите у зв'язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення. Постановою прокуратури Шевченківського району м. Києва від 15.06.2015 р. постанову про закриття кримінального провадження № 0003707 скасовано, а матеріали даного кримінального провадження направлено до слідчого відділу для подальшого проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування і на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Відповідно до пп. 29.1.2.1. Договору, Страхувальник зобов'язаний не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події надати Страховикові оригінал письмової заяви за формою, встановленою Страховиком, із визначенням всіх обставин Події.

З матеріалів справи встановлено, що 30.03.2015 р. із заявою про факт настання події до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулась ОСОБА_4 та повідомила, що 30.03.2015 р. об 01 год. 30 хв. по вул. Саратівській, 49 в м. Києві відбувся підпал застрахованого ТЗ.

Також встановлено, що з метою виконання Страховиком своїх обов'язків, які передбачені договором страхування (п.28.3.7) та Законом України «Про страхування» (ст.20), Страховиком було вжито заходів щодо оформлення всіх необхідних документів, а саме того ж дня 30.03.2015 р. було проведено огляд пошкодженого ТЗ, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу, в якому спеціалістом страховика зафіксовано перелік пошкоджень застрахованого ТЗ та пошкодження ТЗ не пов'язані із заявленим страховим випадком. Із зазначеним Актом огляду від 30.03.2015 р. довірена особа страхувальника ОСОБА_4 ознайомилась і своїм підписом засвідчила, що пошкодження застрахованого ТЗ представником страховика записані вірно.

Також на замовлення Страховика СК «ПРОВІДНА» було складено Звіт № 307/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1, згідно якого вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ складає 1 189 004,08 грн., а дійсна вартість автомобіля безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання становить 738 980,00 грн.

Крім того, Страховиком було замовлено складання висновку спеціаліста про оцінку пошкодженого застрахованого ТЗ, і відповідно до Звіту № 0093/15/А від 18.05.2015 р., який міститься в матеріалах справи, вартість залишків застрахованого ТЗ дорівнює 250 000,00 грн.

Листом №17-10/6837 від 02.6.2015 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, відмова мотивована тим, що Страхувальник прострочив сплату чергового страхового платежу, тому Договір страхування припинив свою дію. Таким чином, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» вважає, що припинення дії Договору страхування на момент настання пожежі із застрахованим ТЗ відбулося внаслідок невиконання Страхувальником вимог і обов'язків, передбачених Договором страхування, тому подія, що відбулася 30.03.2015 р. не може бути розглянута як страховий випадок, в результаті чого не має правових підстав для виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль.

Відповідно до п. 1 Додаткового договору № 1 від 26.02.2015 р. до Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6751759/1052/14 від 07.10.2014 р., ОСОБА_2, як Страхувальник, у зв»язку зі збільшенням розміру страхового відшкодування зобов'язався сплатити додатково страховий платіж в сумі 22171,31 грн. у визначені Договором терміни, а саме: першу частину страхового платежу у розмірі 5 542,83 грн. по 26.02.2015 р.; другу частину страхового платежу у розмірі 5 542,83 грн. по 26.03.2015 р.; третю частину страхового платежу у розмірі 5 542,83 грн. по 26.04.2015 р.; четверту частину страхового платежу у розмірі 5 542,82 грн. по 26.05.2015 р.

Перша частина страхового платежу у розмірі 5542,83 грн. сплачена 05.03.2015 р. і поступила на рахунок Страховика, друга частина страхового платежу у розмірі 5542,83 грн. була сплачена лише 31.03.2015 р., про що свідчить квитанція № 0.0.367866017.1 від 31.03.2015 р., яка міститься в матеріалах справи, та яку Страхувальник надав до ЦКС філіалу ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в м. Києві 01.04.2015 р.

Згідно з п. 32.3 Договору, у разі несплати або сплати не в повному розмірі чергової частини страхового платежу дія Договору вважається припиненою та Договір втрачає чинність з 00 годин 00 хвилин дати, наступної за встановленою датою сплати чергової частини страхового платежу, з урахуванням умов, визначених у п. 32.6.3 Договору. Також дія договору припиняється та Договір втрачає чинність за згодою Сторін, а також у разі: несплати Страхувальником чергової частини страхового платежу у встановлені Договором строки або сплати в неповному обсязі (якщо Договором передбачена сплата страхового платежу частинами), крім випадків, передбачених п. 31.3 Договору. Сторони дійшли згоди, що Страховик не зобов'язаний пред'являти Страхувальникові вимогу про необхідність сплатити страховий платіж та (або) його чергову частину.

Таким чином, з огляду на обумовлені сторонами умови договору страхування та в зв'язку з невиконанням Страхувальником своїх обов'язків передбачених договором страхування та ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування», надання з боку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» страхового покриття (захисту) за Договором припинилось з 00:00 год. 27.03.2015 р., з огляду на це подія, що відбулася 30.03.2015 р. о 01 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Саратовській, 49 не може бути визнана страховим випадком.

При цьому, суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що пункти 32.6.3 та 32.3 Договору діють лише в тому разі, якщо інше не передбачено п. 31.3 Договору, оскільки Відповідно до п. 31.4 Договору страхування, у разі сплати страхового платежу частинами і настання страхового випадку до повної сплати Страхувальником страхового платежу за Договором, вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які Страхувальник повинен сплатити Страховику протягом 10 (десяти) робочих днів з дня наступного за днем настання Події.

Несплата Страхувальником несплачених частин страхового платежу у зазначений строк не є підставою для відмови у здійсненні Страховиком виплати страхового відшкодування. При цьому Страховик зменшує розмір страхового відшкодування на суму однієї або декількох несплачених частин страхового платежу, про що зазначається у страховому акті.

Пункт 31.3 Договору застосовується в разі, якщо на день настання події договір страхування є діючим.

ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» при врегулюванні вказаної події із застрахованим ТЗ не мала правових підстав для застосування п. 31.3 Договору страхування, оскільки на день настання заявленої події - 30.03.2015 р. договір страхування припинив свою дію, в зв'язку з несплатою чергової частини страхового платежу за Договором страхування, тому твердження позивача, що п. 32.6.3 та п. 32.3 Договору суперечать випадкам, передбаченим в п. 31.3 Договору страхування є безпідставними.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525, 526, 599, 629, 979, 980, 981, 990 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.