Справа № 712/9318/16-ц
Провадження № 2/712/2189/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

адвоката Демчика В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний бак «Приват Банк», третя особа Черкаське регіональне управління ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання правочину недісним, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний бак «Приват Банк», третя особа Черкаське регіональне управління ПАТ КБ «Приват Банк», про визнання правочину недісним, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 2 березня 2016 року відповідач повідомив його довідкою про те, що відповідно договору № 2506 він має заборгованність перед банком в сумі 180751,79 грн. Про наявність договору між ним і відповідачем до 02.03.2016 йому не було відомо. Договору № 2506 він з відповідачем не укладав. Жодних позик у відповідача не отримував. Наявність вищевказанного договору, за яким він, начебто, заборгував відповідачу 180751,79 грн. створює ризики стягнення в рахунок погашення оргу майна, ризики заборони виїзду за кордон. Окрім цього, наявність боргових забовязань створює емоційну напругу в нього особисто та членів його сімї. Неправомірним рішенням відповідача позивачеві завдана моральна шкода , яку він оцінює в розмірі 300 000 грн. Просить суд визнати кредитний договір недійсним, стягнути з відповідача моральну шкоду, судові витрати та витрати на правову допомогу.

В судовому засідання позивач та його представник - адвокат Демчик В.І. позовні вимоги підтримали, просили суд визнати кредитний договір недійсним та стягнути з відповідача моральну шкоду та всі понесені судові витрати.

Представник відповідача - Сивокінь С.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що дійсно ніякого кредитного договору між позивачем та відповідачем не укладалося, а заборгованість, про яку було повідомлено позивача обліковується на підставі вироку Катернопільського районного суду Черкаської області від 20.07.2014,яким визнано позивача винним у вчинені злочину та стягнуто заподіяну злочином шкоду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Вироком Катернопільського районного суду Черкаської області від 20.07.2014 визнано позивача ОСОБА_2 винним у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та стягнуто на користь Пат КБ «Приват Банк» заподіяну злочином шкоду в розмірі 188146,79 грн. Вирок суду перебуває в стадії касаційного оскарження.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_2 станом на 02.03.2016 має заборгованість в розмірі 180751,79 грн.

У той же час, суду не надано та в ході розгляду справи не добуто належних, допустимих та переконливих доказів того, що спірна заборгованість у позивача виникла на підставі кредитного договору, так як вказаного правочину сторони не вчиняли.

З загальних засад цивільного законодавства зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

У зв'язку з тим, що уході розгляду вищевказаної цивільної справи судом достеменно з"ясовано, що між позивачем та відповідачем не укладався кредитний договір, а заборгованість, яку має ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приват Банк» утворилась внаслідок стягнення за вироком Катернопільського районного суду Черкаської області від 20.07.2014 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заподіяну злочином шкоду в розмірі 188146,79 грн., тому суд вважає що позов не підлягає до задоволення, оскільки оскаржуваного кредитного договору не існує.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 202, 203, 215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний бак «Приват Банк», третя особа Черкаське регіональне управління ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання правочину недісним, відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через суду першої інстанції протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий І.О.Мельник