АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2982/15-ц Номер провадження 22-ц/786/302/16Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Хіль Л.М., Чічіля В.А.

При секретарі: Фадейкіної Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

На ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року

в справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання нікчемним заповіту, третя особа приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_4 про визнання нікчемним заповіту, третя особа приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання нікчемним заповіту повернуто в звязку з її предявленням особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3 прохала ухвалу суду скасувати, справу направити для розгляду до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність ухвали місцевого суду, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2015 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_4 про визнання нікчемним заповіту.

В матеріалах справи наявна довіреність, видана 13.07.2015 року в м. Воркута, Республіка Комі, Російська Федерація, завірена нотаріусом Воркутинського нотаріального округу Республіка Комі ОСОБА_6 якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 на ведення його справ в федеральних судах, судах субєктів України, в апеляційних і конституційних інстанціях, третейських судах, в усіх судових та адміністративних установах зі всіма правами, наданими Законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілій особі……. з правом порушення справи, підписання та предявлення до суду позовних заяв, зустрічних позовів, апеляційних, касаційних , наглядових скарг,……. (а.с. 7).

Повертаючи позовну заяву позивачу, місцевий суд виходив з того, що позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки у порушення вимог Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом МЗС України від 04.06.2001 року № 113, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 26.06.2002 року за № 535/6823, довіреність на ім»я представника ОСОБА_7 не була легалізована.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно статті 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 22.01.1993 року. Ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10.11.94, громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратуру й інших установ других Договірних сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, предявляти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 13 Конвенції документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Враховуючи норми Конвенції, які мають перевагу перед нормами національного законодавства України, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що нотаріально посвідчена довіреність, що видана громадянином ОСОБА_8 на її території, має силу офіційного документа на території України без її легалізації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали місцевого суду від 26 листопада 2015 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 303, ч2 п. п.4 ст. 307, ч. 1 п. 4 ст. 311, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2015 року скасувати.

Матеріали справи повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

(підписи) ОСОБА_9

ОСОБА_10

З оригіналом згідно: