19.02.2016 Справа № 363/279/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Баличевої М.Б.,

секретар Кашоїда М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки

ВСТАНОВИВ:

Позивач у січні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 липня 2015 року він був прийнятий малярем 4-го розряду до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради. 17 грудня 2015 року він був звільнений за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що відповідно до наказу № 234 про його звільнення вказано, що його останній трудовий день є 01 грудня 2015 року, а також вказано проведення бухгалтерією розрахунку з ним врахувати, що останнім днем є 01 грудня 2015 року. Підставою зазначена доповідна головного інженера ОСОБА_2 Позивач також зазначив, що 02 грудня 2015 року в звязку з погіршенням стану здоровя він вийшов на лікарняний, але пройти лікування в нього не було можливості оскільки затримана заробітна плата підприємством не надала можливості своєчасно купити необхідні ліки. 06 липня 2015 року влаштувавшись на роботу до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради він не отримує заробітну плату за три місяця роботи. Заборгованість підприємства перед ним становить за серпень грудень 2015 року, що призвело до погіршення стану його здоровя. 28 грудня 2015 року Комунальне підприємство житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради частково розрахувалось з ним, але залишилось не виплаченим ще 3 672 гривні 97 копійок. У звязку з викладеним позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, також підтвердив факт того, що підприємством йому було запропоновано надати реквізити карткового рахунку для перерахування заборгованості по заробітній платі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині виплати заборгованості по заробітній платі в сумі 3 672 гривні 97 копійок визнав повністю та пояснив, що згідно наказу № 234 від 17.12.2015 року позивач був звільнений з 01.12.2015 року за прогул без поважних причини. На підставі цього наказу 17.12.2015 року з позивачем був проведений остаточній розрахунок з урахуванням компенсації за невикористану відпустку. Позивача неодноразово раніше просили усно та письмово надати реквізити карткового рахунку, який він має в «Приват банку» або будь якого іншого банку та написати заяву про перерахування коштів за вказаними ним даними, оскільки на підприємстві немає каси для розрахунку готівкою. Борг підприємства перед позивачем складає 3 672 гривні 97 копійки та буде виплачене відразу, як тільки позивач надасть дані куди ці кошти зарахувати. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки не визнав, пояснюючи це тим, що надані підприємству позивачем лікарняні листки не були прийняті до розрахунку про що позивачу неодноразово надовалось усне та письмове пояснення, зокрема у лікарняному листку серії АГЩ № 302325 з 02.12.2015 року по 07.12.2015 року виявлені порушення заповнення листка непрацездатності, а саме назва і місцезнаходження підприємства було заповнено не повністю, не була підкреслена причина непрацездатності; у лікарняному листку серії АГЩ № 243434 з 08.12.2015 року по 15.12.2015 року є відмітка про порушення режиму, але відсутня дата порушення. Ці лікарняні листки були поверненні позивачу для виправлення. 19 січня 2016 року до КП ЖКГ Вишгородської міської ради були отримані вищезазначені листки непрацездатності без виправлень. Розрахунку і оплаті вони не підлягають ще і тому, що станом на 19.01.2016 рік позивач не є працівником підприємства. Так як заробітну плату не отримано з вини позивача він не має права на компенсацію середнього заробітку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 06 липня 2015 року позивач був прийнятий малярем 4-го розряду до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради, що підтверджується трудовою книжкою позивача та наказом № 115 від 06.07.2015 року (а.с. 7-8).

Відповідно до наказу Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 17 грудня 2015 року за № 234 позивач був звільнений за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 40).

Відповідно до наказу про звільнення від 17.12.2015 року та розрахункових листків ОСОБА_3 було проведено остаточній розрахунок з урахуванням компенсації за невикористану відпустку з боргом підприємства 3 672 гривні 97 копійок (а.с. 47).

Відповідно до листа Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 01.02.2016 року вих. № 18-м ОСОБА_1 було запропоновано надати реквізити карткового рахунку та написати заяву для перерахування коштів, по виплаті заборгованості підприємства (а.с. 46).

Відповідно до довідки приймального відділення Вишгородської центральної районної лікарні за № 3861 від 27.11.2015 року позивача направлено до територіального лікаря, у звязку з проведенням первинного обстеження позивача та припуском щодо його виразки (а.с. 13).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 27.11.2015 року та направлення лікаря від 27.11.2015 року територіальний лікар направив позивача на ФГДС , де в нього було виявлено виразкову хворобу 12-ти палої кишки, хронічний гастродуоденіт та загострення (а.с. 14-15).

02.12.2015 року позивач був оформлений на стаціонарне лікування з медичною картою № 5126/2545 в КЗ «ВЦРЛ» м. Вишгород та 07.12.2015 року був виписаний з рекомендацією продовжити лікування призначене в стаціонарі (а.с. 9).

Відповідно до листка непрацездатності від 09.12.2015 року № 243434 позивачу було продовжено термін лікування та 15.12.2015 року було закрито листок непрацездатності з відміткою стати до роботи (а.с. 9).

Відповідно до наказу Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 17 грудня 2015 року за № 234 позивач був звільнений за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 40).

Відповідно до доповідної ОСОБА_2 від 16.12.2015 року ОСОБА_1 не зявився на робоче місце 16.12.2015 року о 08-00 годині і до 11-30 години був відсутній, за час відсутності на робочому місці ОСОБА_1 не надав ніяких документів, цю обставину також підтвердила маляр ОСОБА_4 (а.с. 38-39).

Відповідно до акту від 16.12.2015 року складеного головним інженером ОСОБА_2, менеджером по персоналу ОСОБА_5, керівником абонентського відділу ОСОБА_6, маляром 4го розряду ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці протягом трьох годин, а саме з 08-00 години до 11-00 години, про наявність поважних причин відсутності на роботі не повідомив (а.с.42).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Однак, з матеріалів справи та пояснень сторін не вбачається, що з вини Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради були не перераховані належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з тим, що позивачу було неодноразово запропоновано надати реквізити для здійснення розрахунку з ним Комунальним підприємством житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради, а тому суд вважає в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки слід відмовити.

На підставі вищевикладеного позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, яка ґрунтується на законі та підтверджена встановленими обставинами і доведена наданими доказами.

Керуючись ст.ст.115,116,117 КЗпП України, Постановою № 9 від 6 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»,ст.ст.10,11,60,79,80,88, 169, 197, 209, 212,213,214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 97 (девяносто сім) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева