АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/169/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Кончина О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення процентів по договору банківського вкладу (депозиту),

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення процентів по договору банківського вкладу (депозиту), посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що 26 лютого 2014 року був укладений договір між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк» на суму вкладу (депозиту) 195 000,000 грн., строк повернення 29 квітня 2014 року. Відповідно до п.1.4 цього договору, вказує ОСОБА_6, відповідач зобов»язався щомісячно нараховувати 20 % річних за використання коштів позивачки.

Після прийняття постанови НБУ від 28 лютого 2014 року № 107 ПАТ «Брокбізнесбанк» був віднесений до категорії неплатоспроможних.

10 червня 2014 року постановою правління НБУ № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» була відкликана банківська ліцензія та прийняте рішення про ліквідацію ПАБ «Брокбізнесбанк».

В липні 2014 р. , вказує ОСОБА_6, відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, отримала в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» гарантовану суму відшкодування в розмірі суми вкладу (депозиту).

11 липня 2014 року ОСОБА_6 направила на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куренного О.В., заяву про визнання вимог кредитора, в якій просила визнати її кредитором Банку та повернути грошові кошти в загальній сумі 11005,48 грн., як відсотки за вкладом згідно депозитного Договору за період з дня укладення договору та по 10 червня 2014 року.

16 жовтня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 226/14 від 16 жовтня 2014 року щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАБ «Брокбізнесбанк» згідно якого грошові вимоги позивачки акцептовані у сумі 6304,11 грн. та будуть задоволені в 4 чергу.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_6 вважає, що відповідачі безпідставно не включили до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Брокбізнесбанк» грошові вимоги позивачки в сумі 4701,37 грн. (11005,48 - 6304,11 = 4701,37)

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_6 звернулась за їх захистом до Соснівського районного суду м. Черкаси та просила постановити судове рішення, яким зобов'язати ПАТ «Брокбізнесбанк» виплатити їй 4701,37 грн. процентів за договором банківського строкового вкладу від 26 лютого 2014 року, які їй не були виплачені за системою гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Як вбачається із наявних матеріалів справи, ОСОБА_6 звертаючись до суду першої інстанції просила зобов'язати AT «Брокбізнесбанк» виплатити їй проценти у сумі 4 702,37 грн. за договором банківського строкового вкладу від 26 лютого 2014 року, які їй були не виплачені за системою гарантування вкладів фізичних осіб.

Є необгрунтованими посилання представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що суду першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що на підставі постанови Правління НБУ від 28.02.2014 №107 «Про віднесення AT «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду 28 лютого 2014 року прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в AT «Брокбізнесбанк».

Тимчасову адміністрацію в AT «Брокбізнесбанк» запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року.

Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації AT «Брокбізнесбанк» призначено Куренного О.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 42 від 03 червня 2014 року повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію AT «Брокбізнесбанк» подовжено з 03 червня 2014 року до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації AT «Брокбізнесбанк».

Постановою Правління НБУ № 339 від 10 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації AT «Брокбізнесбанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 45 від 11 червня 2014 року розпочата ліквідації AT «Брокбізнесбанк» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію призначено Куреного О.В. на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно.

Відтак, станом на момент звернення ОСОБА_6 з даним позовом до суду у AT «Брокбізнесбанк» було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Так, відповідно до ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23 лютого 2012 року, який набрав чинності 21 вересня 2012 року. Даний Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону про систему гарантування.

Частиною 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема:

- задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

- примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

- нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Частиною 3 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст. 52 цього Закону.

Відповідно до ст. 49 уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Брокбізнесбанк». Уповноважена особа здійснює заходи щодо підготовки задоволення цих вимог, зокрема складає перелік акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження виконавчою дирекцією Фонду. Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється у порядку черговості, визначеному ст. 52.

Виходячи зі змісту ст. ст. 39, 40, 49, 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки умови виведення неплатоспроможного банку з ринку) у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів передбачених у ч. 2 ст. 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково Під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволенням вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенні погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантований Фондом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду в газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

14 червня 2014 року у газетах «Голос України» № 113 та «Урядовий кур'єр» № 106, була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Брокбізнесбанк».

Користуючись своїм правом, у встановлений законом строк, ОСОБА_6 звернулась до банку із заявою про включення його до реєстру кредиторів від 14 липня 2014 року, що підтверджується витягом з реєстру кредиторів на загальну суму 6 304,11 грн.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_6 є кредитором AT «Брокбізнесбанк», її вимоги задоволені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та віднесено до четвертої черги відповідно до ст. 52 «Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 в інший спосіб, ніж визначений спеціальним законом -ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» немає.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення процентів по договору банківського вкладу (депозиту) - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :