Справа № 289/2172/15-ц
Номер провадження 2/289/125/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

14.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.09.2005 року помер її чоловік, ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 2,6562 га кадастровий номер :05:000:0245 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 1,2985 га кадастровий номер :05:000:0346 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Позивач є спадкоємцем першої черги і в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання в будинку, доглядом будинку, обробітком землі. Після неї спадщину більше ніхто не приймав.

Просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки після смерті чоловіка у порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Так, за матеріалами справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є жінкою ОСОБА_2, який помер 23.09.2005 року в с.Нова Буда Радомишльського району Житомирської області (а.с.8-9).

Згідно матеріалів справи до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, входить :

- право власності на земельну ділянку розміром 2,6562 га кадастровий номер :05:000:0245вартістю 29527,08 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ново-Будської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 115284 від 2 квітня 2004 року (а.с.12, 22);

- право власності на земельну ділянку розміром 1,2985 га кадастровий номер :05:000:0346вартістю 5476,53 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ново-Будської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 115285 від 2 квітня 2004 року (а.с.11, 23).

У відповідності до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", згідно якогоза наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час позивачем не надано доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

За інформацією Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 22.12.2015 року, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не звертався. Спадкова справа щодо майна не заводилась (а.с.25).

До суду 04.02.2016 року позивачем надано лист державного нотаріуса від 01.02.2016 року, зміст якого зводиться до розяснень порядку отримання свідоцтва про право на спадщину і який не можна вважати відмовою нотаріуса в оформленні права на спадщину, тому зазначений лист судом до уваги не береться.

Крім того, згідно довідки Новобудської сільської ради крім померлого на день його смерті з ним постійно проживали та були зареєстровані : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 син. Спадщину прийняла дружина ОСОБА_3 шляхом постійного проживання (а.с.7).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 являється не єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Син спадкодавця ОСОБА_3 також постійно проживав із спадкодавцем і не відмовився від прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно являються безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 59, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1220-1222, 1261, 1268-1270, 1297ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новобудської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко