З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді - І.О. Сидоренко,
при секретарі - Т.В. Рудь,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Слов'янську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
29 січня 2016 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14.08.1999 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 351. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що вона на даний час з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності за участю свого представника, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Представник позивача, адвокат Карнаух А.І. в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої суду заяви просив розглянути справу без його участі, позов просив задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, 14 серпня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 351.
Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1», суд приходить до висновку, що слід його залишити.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. згідно квитанцій № б/н від 29.01.2016 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, в якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг згідно квитанції № б/н від 29.01.2016 року за годину роботи особи, яка видала цю квитанцію, зокрема скільки часу витрачено адвокатом Карнаух А.І. на консультацію та складання позовної заяви. З матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокат Карнаух А.І. жодного разу не брала участі у судових засіданнях по розгляду справи за позовом ОСОБА_1
Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, обґрунтування позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. згідно квитанцій № б/н від 29.01.2016 року немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 80, 84, 88, 131, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 14 серпня 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 351, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко