Справа № 534/795/14-ц
№ 6/534/32/16
У Х В А Л А

23 березня 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: представника виконавчої служби ОСОБА_3
стягувача представника позивачаОСОБА_4
представників боржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Комсомольську подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою,

в с т а н о в и в :

В березні 2016 року до суду звернувся начальник ВДВС Комсомольського МУЮ із згаданим клопотанням, в якому прохав визнати частину майна боржника ОСОБА_6 Равільєвича у частині, якою він володіє спільно з ОСОБА_7.

В ході судового розгляду представник боржника ОСОБА_5 звернувся із клопотаннями про залучення до участі у справі прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з тих мотивів, що боржник ОСОБА_6 визнаний безвісно відсутньою особою і не може самостійно відстоювати свої права та інтереси в суді. Крім того, ОСОБА_5 прохав «виключити з участі у розгляді подання ДВС Комсомольського МУЮ» стягувачів ОСОБА_4 та ОСОБА_8, мотивуючи це тим, що рішення суду за наслідками розгляду клопотання ДВС не може вплинути на їх права та обовязки.

Наполягаючи на задоволенні своїх вимог, представник боржника ОСОБА_5 посилався на положення ст.ст.26, 34, 35, 40, 45, 123 ЦПК України, ст.121 Конституції України, ст.22 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05 листопада 1991 року, який втратив чинність у звязку із прийняттям Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року.

Представник ДВС та ОСОБА_4 проти задоволення клопотань заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість.

Боржник ОСОБА_7 та стягувач ОСОБА_8, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, до залу суду не зявилися, що не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника боржника, думку інших учасників судового розгляду, суд вважає, що вимоги представника боржника ОСОБА_5 ґрунтуються виключно на довільному та хибному тлумаченні положень ст.ст.26, 34, 35, 40, 45, 123 ЦПК України, ст.121 Конституції України, на нечинній редакції Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, тому задоволенню не підлягають.

Також, під час судового розгляду стягувачем ОСОБА_4 подано заяву про залучення його до участі у справі за поданням державного виконавця, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та про вжиття засобів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_7 Свою заяву ОСОБА_4 обґрунтував положеннями ст.ст.60 та 70 СК України.

Представники боржника та ДВС проти задоволення заяви заперечували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, думку інших учасників судового розгляду, суд вважає, що вимоги стягувача ОСОБА_4 теж ґрунтуються на хибному та довільному тлумаченні норм процесуального законодавства та виходячи з положень Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України, не можуть бути вирішені судом під час розвязань питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.379 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представнику боржника ОСОБА_5 про залучення до участі у справі прокурора та про відсторонення від участу у справі стягувачів ОСОБА_4 і ОСОБА_8 відмовити.

В задоволенні заяви стягувачу ОСОБА_4 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий