печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - Писанець В.А.

при секретарі - Доценку О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 позивач звернулась до суду із вказаним позовом в інтересах своїх неповнолітніх дітей, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2, посилаючись на те, що останній не проживає за вказаною адресою понад одного року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.04.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.09.2016, визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1

При цьому вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 25.10.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в березні 2015. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З грудня 2014 діти мешкали з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. З вересня 2015 діти мешкають з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2, власниками квартири є діти.

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріально посвідченими заявами від 25.09.2015 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_4 разом з двома дітьми і бабусею дітей (а.с.98-100).

Відповідно до висновку Оболонської районної в м. Києві Державної адміністрації від 08.04.2015 № 104-2486 Про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діти разом з батьками зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, але згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 27.03.2015, в даній квартирі не створені умови для проживання дітей, проводиться ремонт під офіс (а.с.10-11).

Згідно квитанцій ОСОБА_4 оплачував житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_2 в період з квітня 2015 по лютий 2016 року (а.с.88-97).

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач посилається на ст. 71 ЖК Української РСР та ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Згідно зі ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Вимоги зазначених норм закону не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами, оскільки дані норми регулюють питання щодо користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду, до якого спірна квартира не належить з огляду на те, що в ході судового розгляду встановлено, що така квартира належить дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до договору дарування від 25.12.2012.

За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто виходячи із приписів вказаної норми підставою для визнання члена сім'ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням є сукупність обставин щодо відсутності його понад один рік та така відсутність має бути неповажною.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у неприязних стосунках, між ними відбуваються спори щодо визначення місця проживання дітей, що в свою чергу свідчить про неможливість останнього перебувати у спірній квартирі з об'єктивних причин.

При цьому також, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік до моменту звернення позивача до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про недоведеність обґрунтованості вимог позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,169,212, 213, 215, 293, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.А. Писанець