Справа № 203/6424/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді- Карпенка С.Ф.

при секретарі- Булеці А.В.

за участю заявника- Приходька В.Л.

представника заявника- Захарова С.К.

розглянув у приміщенні суду м.Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року заявник звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вказаною заявою, посилаючись на слідуючи обставини.

В січні 2015 року заявник звернувся до заінтересованої особи по справі- Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська з метою оформлення пенсії у звязку з інвалідністю, де його зобовязали надати серед інших документів і довідку про підтвердження його трудового стажу та заробітної плати в період часу з 04 квітня 1983 року по 30 грудня 1997 року.

Оскільки в зазначений час, тобто з 04 квітня 1983 року по 30 грудня 1997 року, він працював слюсарем-сантехніком 5-го розряду аварійної служби на дільниці старшого виробника робіт при міському житловому управлінні, яку 01 квітня 1990 року було перейменовано в спеціалізовану орендну ремонтно-будівельну дільницю при Міськжитлокомунуправлінні, то саме на це підприємство він і звернувся за отримання вказаної довідки. На час звернення підприємство мало назву: «Комунальне підприємство «Міська комунальна центральна аварійно-диспетчерська служба» Дніпропетровської міської ради». Підприємство відмовило в наданні довідки, мотивуючи тим, що жодних документів, які б підтверджували його працю в підприємстві не зберіглось.

Після цього заявник звернувся до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради та до архівного управління Дніпропетровської міської ради, де також повідомили, що відсутня можливість надання підтвердження, оскільки документів підприємства не надходило.

Заявник надав суду наявні у нього документи про працю у вказаному підприємстві і просив суд винести рішення, яким встановити факт його роботи на посаді слюсаря-сантехніка 5-го розряду аварійної служби на дільниці старшого виробника робіт при міському житловому управлінні, яку 01 квітня 1990 року було перейменовано в спеціалізовану орендну ремонтно-будівельну дільницю при Міському житлово-комунальному управлінні.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву про встановлення юридичного факту.

Представник заінтересованої особи- Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на те, що запис в трудовій книжці заявника про працю у вказаний час у вказаному підприємстві ПФУ не прийнятий до уваги, оскільки в трудовій книжці напроти запису про вказану роботу стоїть печатка УРСР, яка станом на 1997 рік була недійсною, так як 24 серпня 1991 року було проголошено незалежність України, отже фактично у 1997 році УРСР вже не існувало, окрім того печатка не містить коду підприємства.

Суд,заслухав учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, визнає заяву аргументованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як видно з паспорту заявника (а.с.3) він народився 09 березня 1959 року в м.Дніпропетровську.

В трудовій книжці БТ-№2390021 заявника ОСОБА_1 (а.с.4), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, міститься запис за період роботи заявника з 04 квітня 1983 року по 30 грудня 1997 року в якості слюсаря-сантехніка 5-го розряду аварійної служби на дільниці старшого виробника робіт при міському житловому управлінні, яку 01 квітня 1990 року було перейменовано в спеціалізовану орендну ремонтно-будівельну дільницю при Міськжитлокомунуправлінні.

З профспілковому квитку заявника, виданому 05 квітня 1985 року (а.с.5), оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, також міститься запис про його місце роботи у вказаному підприємстві.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2, який підтвердив, що він працював у вказаному підприємстві в якості водія в період з 25 листопада 1989 року по 16 серпня 1993 року, де працював слюсарем сантехніком заявник ОСОБА_1 (працював заявник ще до працевлаштування свідка і залишався працювати там і після звільнення свідка з підприємства).

Вказане місце та час роботи свідка підтверджені його трудовою книжкою БТ-ІІ № 4827238, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, копія книжки долучена до справи (а.с.39-40).

З трудової книжки батька заявника- громадянина ОСОБА_3 БТ-І № 3898778 (а.с.41-43), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, також видно, що батько заявника працював у вказаному підприємстві з 27 березня 1974 року по 01 вересня 1997 року.

Суд звертає увагу, що у трудових книжках свідка ОСОБА_2, батька заявника ОСОБА_3, записи про працю на вказаному підприємстві скріплені також тією ж печаткою підприємства, що і в трудовій книжці заявника.

Суд не приймає заперечення представника заінтересованої особи стосовно вказаної печатки підприємства. Вказана печатка продовжувалась використовуватись підприємством і після 1991 року, в цьому немає провини заявника. Вказана печатка не визнавалась недійсною, на момент її застосування вона була дійсною. Позиція заінтересованої особи є помилковою в даному випадку.

В судовому засіданні були оглянуті фотознімки заявника, на яких він сфотографований на вказаному підприємстві під час виконання робіт. Оглянуті також грамоти та заохочення його як робітника підприємства у вказаний ним період.

П.1 Постанови КМ України № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Незважаючи на відсутність архівних документів, що підтверджується відповідними довідками (а.с.7, 8, 26, 36), суд визнає докази, надані заявником по справі, як такі, що достатньо підтверджують його заяву про встановлення юридичного факту праці.

Перш за все, суд визнає, що заявник має трудову книжку, в якій містяться саме ті відомості, які підтверджують його працю за вказаний період з 04 квітня 1983 року по 30 грудня 1997 року в якості слюсаря-сантехніка 5-го розряду аварійної служби на дільниці старшого виробника робіт при міському житловому управлінні, яку 01 квітня 1990 року було перейменовано в спеціалізовану орендну ремонтно-будівельну дільницю при Міськжитлокомунуправлінні. Окрім того, сукупність вищенаведених доказів, також достатньо підтверджують заяву ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,62,64, 208, 209, 212-215, 218, 234-235, 256, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (інн. НОМЕР_1), в період з 04 квітня 1983 року по 30 грудня 1997 року, на посаді слюсаря-сантехніка 5-го розряду аварійної служби на ділянці старшого виробника робіт при Дніпропетровському міському житловому управлінні, яку 01 квітня 1990 року перейменовано в спеціалізовану орендну ремонтно-будівельну дільницю при Дніпропетровському міському житлово-комунальному управлінні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Карпенко С.Ф.