Справа № 266/115/16-ц
Провадженя№ 2/266/246/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі Циганковій М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_1», третя особа Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту.

В обгартування своїх вимог посилався на те, що 25.06.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №37/МК-08 на суму 50 000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 25.06.2008 року був укладений договір іпотеки, згідно з яким позивачу було надано нерухоме майно: нежитловий будинок загальною площею 158,8 кв. м., розташований по вул. Гранітна, 127 в м. Маріуполі, який належить ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.02.2008 року. Постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 01.02.2012 року було накладено арешт на предмет іпотеки. Просив суд звільнити з-під арешту предмет іпотеки: нежитловий будинок №127 по вул. Гранітна в м. Маріуполі загальною площею 158,8 кв.м., заборонити органам ДВС обмежувати права іпотеко держателя.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача, ПАТ «ОТП ОСОБА_1», у судове засідання не зявився, хоча про час, місце слухання справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим справа розглянута за його відсутності.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного:

25.06.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №37/МК-08, згідно з яким позивач надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 50 000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 26.06.2008 року, надавши в іпотеку нежитловий будинок загальною площею 158,8 кв.м., який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Гранітна, 127 (а. с. 6-10, 11-15).

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 01.02.2012 року на підставі виконавчого листа №2-537, виданого Першотравневим районним судом Донецької області 16.01.2012 року, яким задоволено позовні вимоги «ОТП ОСОБА_1» до ОСОБА_2, накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно нежитловий будинок №127 по вул. Гранітна в м. Маріуполі (а. с. 16).

Згідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, а за ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення заставленого майна з під арешту.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що арешт державним виконавцем був накладений на майно, яке згідно договору іпотеки належало позивачу, тому має бути скасований..

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

В компетенцію суду не входить вирішення питання про заборонення органам державної виконавчої служби вчинення дій, або вказіква утримання від вчинення від таких дій.

На підставі вище викладеного, та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2,54,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 213, 214, 215, ЦПК України, ст. 321 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_1», третя особа Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у Донецькій області від 01.02.2012 року за виконавчим провадженням 30971336, належний ОСОБА_2 нежитловий будинок №127 по вул. Гранітна в м. Маріуполі загальною площею 158,8 кв.м.

В задоволенні вимоги заборонити органам Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь які дії, повязані з обмеженням права розпорядження Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» відносно предмету іпотеки в вигляді нежитлового будинку №127 по вул. Гранітна в м. Маріуполі загальною площею 158,8 кв.м. відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішення у той самий строк з дні отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.