АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/739/16 Головуючий 1 інст. - Феленко Ю.А.
Справа № 610/3249/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: спори, що виникають із трудових правовідносин
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кіпенко І.С.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та одноразової допомоги при виході на пенсію, -

ВСТАНОВИЛА:

02.10.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з державного підприємства «Первомайськвугілля» (далі по тексту - ДП «Первомайськвугілля») компенсації за невикористану відпустку в сумі 13 129,09 грн. та одноразової допомоги при виході на пенсію в сумі 22 895,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28.04.1990 року по 19.11.2014 року вона працювала на підприємстві ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля», яке знаходиться по вул. Херсонській, 11 в с. Ломуватка м. Брянка Луганської області. Після звільнення їй була нарахована заробітна плата у розмірі 41787,03 грн., з яких заробітна плата за жовтень і листопад 2014 року 5762,80 грн., яка була стягнута рішенням апеляційного суду Харківської області від 30.09.2015 року, компенсація за невикористану відпустку 13129,09 грн. та одноразова допомога при виході на пенсію 22895,14 грн., які їй не були виплачені. Зазначила, що має право на отримання вказаних виплат, оскільки має 89,4 дні невикористаної відпустки, а з підприємства звільнилась у зв'язку з виходом на пенсію. Одноразова допомога при виході на пенсію передбачена п. 16 Колективного договору ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» на 2010 2012 р.р.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 вказує, що суд надав неправильну оцінку доказам, що до матеріалів справи додано копію особистої картки ОСОБА_3 в якій чітко зазначено кількість днів та розмір компенсації за невикористану відпустку, ці дані підтверджують особисті документи за жовтень і листопад 2014 року, які вже прийняті апеляційним судом Харківської області №610/1197/15-ц від 30.07.2015 року, які завірені ОСОБА_4, та довідка №7 від 30.03.2015 року, ці докази визнані апеляційним судом Харківської області належними та допустимими. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на цей факт, також цим же рішенням встановлено, що відповідно до п.16 Колективної угоди ВП ш.Ломоватська ДП«Первомайськвугілля» при звільненні працівника у зв'язку з виходом на пенсію, йому виплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі та середнього заробітку працівника. Для жінок, які пропрацювали 17,5 років і більше виплачується компенсація в розмірі шестимісячного заробітку.

Колективна угода ВП ш.Ломоватська ДП«Первомайськвугілля» і ДП «Первомайськвугілля» не суперечать одна одній.

7.06.2013 року УПСЗН м.Брянки Луганської області за №1702 винесено напис про провідну реєстрацію колективного договору ВПІ ш. Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» реєстраційний номер 59 від 28 травня 2013 року.

Вважає, що відмова суду у прийняті до справи копії колективного договору ВП ш.Ломоватська ДП «Первомайськвугілля», напису про провідну реєстрацію колективного договору ВП ш. Ломоватська ДП «Первомайськвугілля», змін та доповнень до колективного договору, наказу №3 від 08.01.2014 року, додатку №1 до Колективного договору про тривалість щорічної відпустки, є незаконними і необґрунтованими.

Крім того, факт звільнення вже вивчався апеляційним судом і наказ від 19.11.2014 року визнаний належним та допустимим доказом, у зв'язку з тим що відомості про нього записані в трудовій книжці, яка вивчалась Балаклійським районним судом, на підставі цього запису в УПФУ Балаклійського району призначено пенсію.

Також, довідка №7 від 30.03.2015 року та довідка №105 від 10.08.2015 року підписані заступником директора з економічних та фінансових питань ОСОБА_9, яка наказом №3 від 08.01.2014 року уповноважена підписувати фінансові документи, звіти та документи з оплати праці. На момент підпису цих документів вона не була позбавлена права підписувати такі документи з тих підстав, що ВП ш.Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» не було знято з балансу ДП «Первомайськвугілля», працівники підприємства не переведені, не звільненні, уповноважені особи не були позбавлені права підпису, печатка не була визнана недійсною в установленому законом порядку про це не був ознайомлений жодний працівник підприємства. ДП «Первомайськвугілля» не надало жодних інструкцій, рекомендацій своєму підрозділу з цього питання.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, посилаючись на викладені в апеляційній скарзі доводи, а заперечення представника відповідача таким, що не відповідають дійсності і не спростовують доводи апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу, представник позивача вказувала, що міністерство фінансів України наказом від 02.09.2014р. №879 затвердило «Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань», яке застосовується (п.2) юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності. У п.5 Положення передбачено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. Також в 7.4. цього Положення встановлено, що «під час інвентаризації розрахунків шляхом документальної перевірки установлюється реальність заборгованості працівникам з оплати праці та громадянам (безпосередньо або через роботодавців) за соціальними виплатами, визначеними законодавством, а також із безготівкових розрахунків за цими виплатами».

Але відповідно до п.8 цього Положення «Підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, годі, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств. Зазначені підприємства зобов'язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду».

Таким чином, суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів для обгрунтування позову, не порушив норм права, оскільки відокремлений підрозділ «ш.Ломоватська», на якому працювала позивачка, знаходиться на тимчасово окупованій території разом зі всіма первинними документами та регістрами бухгалтерського обліку, що підтверджується наявними у справі доказами. Крім того, розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014р. 141085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і серед цих населених пунктів вказано м.Брянка, в межах якого знаходиться ВИ «ш.Ломоватська».

Доводи позивача про неповноту з'ясування судом обставин не відповідають дійсності, оскільки судом при винесенні рішення було належним чином проведено дослідження та надано оцінку наданим доказам. Судом у відповідності із законом встановлено, що всі подані до суду копії документів підписані не уповноваженими підприємством особами та завірені печаткою відокремленого підрозділу, яка вийшла з під контролю підприємства на тимчасово окупованій території. Відповідач (юридична особа - державне підприємство) не може підтвердити дійсність поданих позивачкою копій документів та не може надати суду інші розрахунки та довідки по суті спору, оскільки у відповідача відсутній доступ до первинних документів.

Аргумент позивача у апеляційній скарзі відносно того, що раніше апеляційним судом Харківської області рішенням по справі №610/1197/15ц від 30.07.2015р. було визнано «належними і допустимими доказами особисті розрахунки (з нарахування заробітної плати) за жовтень та листопад не відповідає дійсності, оскільки в зазначеному рішенні відображено, що ввказані документи були взяті судом до уваги тільки частково, а саме, в частині нарахування безпосередньо заробітної плати з конкретного розміру посадового окладу, розмір якого було підтверджено довідкою відповідача, а дані особистих розрахунків в частині нарахування суми компенсації за невикористану відпустку та одноразової допомоги при виході на пенсію суд до уваги не взяв, та відмовив у задоволенні вимог у цій частині в зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на встановлений попереднім апеляційним судом факт щодо наявності права працівника вугільної промисловості па одноразову допомогу при першому звільненій після набуття права на пенсію за наявності відповідного стажу роботи в галузі, і що цей факт не взятий до уваги при винесенні оскаржуваного рішення. І суд, і сторона відповідача визнають, що дійсно існує така спеціальна відомча норма, але вона винятково застосовується до тих працівників галузі, які перший раз звільняються при наявності (реалізації) права на пенсію за віком чи інвалідністю та мають певний стаж роботи у вугільній галузі. Судом було встановлено, що позивачка на момент звільнення 19.11.2014р. не набула ще право на пенсію (пенсію призначено з 26.11.2014р). тобто право на отримання одноразової допомоги ще не виникло. Суд обґрунтовано і у відповідності із законом (ст.ст.59, 59 ЦПКУ) відхилив клопотання позивача про залучення до справи копії повного тексту колективного договору шахти «Ломоватеька», копії листа про реєстрацію колективного договору в УСЗН, змін та доповнень до колективного договору, бо вважає, що ці докази мали значення для вирішення справи.

Вважає, що поданий позивачем апеляційному суду наказ по ВИ «ш.Ломоватська» №3 від 08.01.2014р. «Про надання права підпису» не є належним доказом, так як надано не оригінал, а копія наказу, яка не завірена печаткою підприємства, «наказ» не підписаний в.о.директора ВП «ш.Ломоватська» В.Б.Ляшенко. Крім того, вказує представник відповідача, з наданої «ксерокопії» вбачається, що у титулі наказу маються виправлення в даті та назві, його назва надрукована поверх якоїсь іншої назви, що підтверджує яскравість зображених літер в назві та перших і останніх лапок навколо назви.

Зміст наданого позивачем «наказу» з зазначенням «зобов'язати заступнику директора з економічних питань ОСОБА_9 право підпису замість директора шахти на фінансових документах, звітах та документах з оплати праці» свідчить про те, що мається лише набір слів, з яких вбачається, що основне повноваження у вигляді «надання права» в тексті наданої ксерокопії наказу відсутнє.

Крім того, для прийняття цієї копії у якості доказу необхідно було додати копію наказу про призначення Ляшенка та копію довіреності на його ім'я (підтвердження його повноважень), оскільки останнім керівником підрозділ) призначався наказом підприємства Мирошниченко П.В.

Відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України, довідку працівникові про роботу на підприємстві та розмір заробітної плати зобов'язаний видати власник або уповноважений ним орган. Позивачка при зверненні до суду не зверталася до ДП «Первомайськвугілля» за видачею їй довідки про заробітну плату. На наданих позивачем до суду довідках наявні підписи не уповноважених осіб, відсутній підпис керівника підприємства та завірено печаткою відокремленого підрозділу «ш.Ломоватська», яка втрачена підприємством у зв'язку з проведенням АТО. Всі ці факти були з'ясовані та досліджені судом першої інстанції в повному обсязі.

Вказує на відсутність в обґрунтування позивача в апеляційному суді про витребування нових доказів даних про існування поважних причин, які перешкоджали їй вирішувати це питання в суді першої інстанції, Крім того, вказані докази не мають відношення до предмету спору (стягнення компенсації за невикористану відпустку та одноразову допомог) про звільнення у листопаді 2014р)., оскільки платіжні доручення від 13 та 30 жовтня 2014 року платника ДП «Первомайськвугілля», підписані генеральним директором та головним бухгалтером підприємства, про перерахування з його рахунку, відкритому у Головному управлінні державної казначейської служби коштів: ЄСВ на суми заробітної плати за липень, серпень та вересень 2014р. ш.Ломоватська - заробітної плати на картки за липень, серпень та вересень 2014р. ш.Ломоватська.

Це були останні кошти державної підтримки на собівартість вугільної продукції у 2014р. до моменту призупинення діяльності ВП «ш.Ломоватська», предмету спору не стосуються.

Як на підтвердження наявності непереборних обставин у відповідача для надання первинних документів у якості доказів обставин, на які посилається сторона, є сертифікати Торгово-промислової палати України, отримані вже в грудні 2015 року, тобто після винесення оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що передбачені законом (ст.309 ЦПК України) підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 28.04.1990 року по 19.11.2014 року працювала на відокремленому підрозділі шахта «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля». Згідно наказу № 162к від 19.11.2014 року її було звільнено з посади начальника розрахункового сектора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Вказані факти підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с. 47-51), а рішенням апеляційного суду Харківської області від 30.07.2015 року по справі № 610/1197/15-ц.

Після звільнення ОСОБА_3 стала на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі і з 26.11.2014 року почала отримувати пенсію за віком. Цим же рішенням встановлено, що наказом ДП «Первомайськвугілля» від 28.11.2014 року № 16 виробничу та фінансово-господарську діяльність ВП ш. «Ломоватська», що знаходиться в зоні здійснення антитерористичної операції, припинено з 28.11.2014 року.

Зідно повідомлень слідчих органів Лисичанського МВ ГУ МВС України в Луганській області розпочато досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами і іншим майном ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» у кримінальному провадженні № 0002275 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, а також здійснюється досудове розслідування за фактом викрадення печаток та штампів ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» у кримінальному провадженні № 0002487 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3, як на докази, посилалася на: копія наказу (розпорядження) про припинення трудового договору з ОСОБА_3 від 19.11.2014 року (а.с. 18, 19), копія особового рахунку працівника ОСОБА_3 щодо даних про використані відпустки (а.с. 20), довідку № 7 від 30.03.2015 року (а.с. 25), довідку № 105 від 10.08.2015 року (а.с. 26) та копію колективного договору ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» на 2010-2012 р.р.

З пояснень представників відповідача вбачається, що вказані довідки № 7 та № 105 видані вже після припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності ВП ш. «Ломоватська», підписані не директором Мирошниченком П.В., а іншою особою, а відтак їх достовірність є сумнівною. Крім того, всі копії документів завірені в.о. головного бухгалтера ОСОБА_10, проте ДП «Первомайськвугілля» ОСОБА_10 на цю посаду не призначалася і повноважень на видання довідок або завірення документів їй не надавалися.

Позивач підтвердила, що замість директора ВП ш. «Ломоватська» Мирошниченка П.В., зазначені довідки підписувала ОСОБА_9, яка займала посаду головного економіста. Разом з тим, позивач не підтвердила належними та допустимими доказами повноваження як ОСОБА_9 так і ОСОБА_10 на підписання документів та завірення будь-яких копій.

Відповідно до п.п. 5.3, 5.4 Положення про ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля», керівник підрозділу призначається та звільняється керівником підприємства згідно з трудовим законодавством і Статутом підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління. Головний інженер, заступник директора з виробництва, головний бухгалтер підрозділу призначаються на посаду і звільняються з посади керівником підрозділу за погодженням з підприємством в порядку встановленому чинним законодавством.

За таких обставин, враховуючи, що довідка № 7 від 30.03.2015 року та довідка № 105 від 10.08.2015 року видані після припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності ВП ш. «Ломоватська» особами повноваження яких підтверджено не було, суд прийшов до висновку, що вони є недопустимими доказами, а відтак не можуть бути враховані при ухвалені рішення.

Недопустимими також суд визнав і надану позивачем копію наказу (розпорядження) про припинення трудового договору з ОСОБА_3 від 19.11.2014 року, копію особового рахунку працівника ОСОБА_3 щодо даних про використані відпустки та копію колективного договору ВП ш. «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» на 2010-2012 р.р., оскільки суду не надано оригінали вказаних документів для підтвердження достовірності їх копій. Самі копії завірені особою, повноваження якої на вчинення цих дій, не підтверджені.

Крім того, в наданих суду позивачем копії наказу (розпорядження) про припинення трудового договору з ОСОБА_3 від 19.11.2014 року та копії особового рахунку працівника ОСОБА_3, маються виправлення та дописки, які також ставлять під сумнів достовірність даних, які містяться у вказаних документах.

Представники відповідача посилалися на те, що вони позбавлені можливості спростовувати їх достовірність, посилаючись та те, що все майно та документація ДП «Первомайськвугілля» залишились на окупованій території.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-УІІІ від 17.03.2015 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року, як Первомайськ Луганської області так і Ломуватка Луганської області визнані тимчасово окупованими територіями.

Таким чином, з доказів, що містяться в матеріалах справи, неможливо встановити за який період нарахована позивачу компенсація за невикористані дні відпустки, кількість невикористаних днів щорічної відпустки та правильність розрахунку.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б наявність правових підстав для нарахування та виплати їй одноразової допомоги при виході на пенсію, а також розмір нарахованої суми одноразової допомоги.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано і у відповідності до вимог закону дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія судді погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки воно ухвалене у відповідності із законом, з дотриманням засада змагальності та диспозитивності, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 58, 59 ЦПК України встановлено належність і допустимість доказів, та встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно частини 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Суд може прийняти і копію, якщо має можливість оглянути оригінал і переконатися в автентичності з копією.

Відповідно до вимог частини 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доводам сторін та наданим доказам і ухвалив законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

О.М. Хорошевський