233 № 271/2564/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/М о т и в о в а н е/

20 жовтня 2016 року Костянтинівським міськрайонний суд Донецької області у складі:головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду заяві про відновлення втраченого судового провадження просить відновити матеріали судового провадження цивільної справи №271/2564/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахта імені ОСОБА_2» про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, в частині рішення суду та виконавчого листа.

Обставинами втрати судового провадження заявник зазначає проведення на території м. Макіївки антитерористичної операції відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053 від 30.10.14 р.

Метою відновлення втраченого судового провадження є отримання дублікату виконавчого листа, втраченого ДВС у зоні АТО м. Донецька.

Учасники цивільного процесу з утраченого провадження, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, до судового засідання не зявилися, заперечень проти заявлених вимог суду не надали, зокрема, представник заявника ТОВ «Юридична компанія «Гарант Правосуддя» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання заяви про відновлення втраченого провадження.

Відповідно до ст.404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, рішення в цивільній справі №271/2564/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахта імені ОСОБА_2» про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, ухвалене 08 липня 2013 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 р. була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, для справ, підсудних Червоногвардійському районному суду м. Макіївки, визначена підсудність Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів суд вбачає підстави для часткового відновлення втраченого судового провадження, виходячи з такого.

Відповідно до ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст.403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що 08 липня 2013 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області було ухвалено рішення в цивільній справі № 271/2564/13-ц по суті заявлених позовних вимог

Факт ухвалення відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується Довідкою з автоматизованої системи документообігу суду про рух цивільної справи №271/2564/13-ц Червоногвардійського районного суду м. Макіївки, а також наданими заявником доказами, такими як:

- копія Рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 08 липня 2013 року (а.с.2-3);

- копії виконавчих листів від 07 серпня 2013 року (а.с.4-5).

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в провадженні Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області, у зв'язку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 р. щодо зміни територіальної підсудності справ, до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Виходячи із зазначених обставин, суд вважає доведеним факт втрати судового провадження, про відновлення якого просить заявник.

Для відновлення тексту процесуальних судових рішень за зазначеним судовим провадженням використано електронні копії процесуальних документів, постановлених Червоногвардійським районним судом Донецької області. Електронна копія рішення суду та копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі підписана електронним цифровим підписом судді відповідно та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень».

Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відновити втрачене судове провадження в частині точного і повного змісту рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті заявлених позовних вимог.

Вирішення питання видачі втраченого виконавчого листа діючим цивільно-процесуальним законодавством віднесене до процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), що регулюється Розділом VI окремо від вирішення питань відновлення втраченого судового провадження.

Тож заява про відновлення втраченого судового провадження підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.402-409 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву про відновлення втраченого судового провадження задовольнити частково.

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 271/2564/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахта імені ОСОБА_2» про відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті трудового каліцтва, ухвалене 08 липня 2013 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки Донецької області,

в частині рішення суду першої інстанції:

«

08.07.2013

Справа № 271/2564/13-ц

Провадження № 2/271/1299/13

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2013 року

Червоногвардійський районний суд м. Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді Кононихіної Н.Ю.,

при секретарі Кулініч Н.О .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Шахта імені ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача вказуючи, що з працедавцем, ПАТ Шахта імені ОСОБА_2, позивач перебував у трудових відносинах майже 15 років. За час виконання професійних обов'язків він працював на різних посадах, пов'язаних з виконанням робіт у шахті.

У результаті впливу шкідливих умов праці, спільною комісією у складі представників Київської міської СЕС м. Донецька, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Київському районі міста Донецька та ПАТ Шахта імені О.Ф ОСОБА_2 було встановлено професійне захворювання, що підтверджується складанням Акту розслідування хронічного професійного захворювання по формі П.4 від 07.02.2008 року.

Згідно з медичними документами позивачу у результаті професійного захворювання встановлено діагноз Хронічне обструктивне захворювання легенів пильової етиології, друга стадія, помірна течія. Легенева недостатність першої-другої степені

За результатами висновку щодо наявності у позивача професійного захворювання та за результатами первинного обстеження МСЕК (Довідка серії ДСШ-04, №082127 від 05.03.2008 року) йому встановлено 40% стійкої втрати працездатності та 3 групу інвалідності. Призначено додаткову допомогу у вигляді Медикаментозне лікування по профзахворюванню.

Тобто, внаслідок цього професійного захворювання позивач був змушений знаходитись на лікарняному, проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

У результаті цього професійного захворювання позивач отримує психологічні страждання, які негативно впливають на образ мого життя, а саме: з моменту отримання захворювання і до теперішнього часу він проживає з відчуттям сильного душевного хвилювання, досі має проблеми зі сном, постійно роздратований, відчуває загальну слабкість, загальний біль отриманого захворювання підсилюється при психоемоційному навантаженні, зміні погодних умов, які негативно впливають на мій стан

Таким чином, вже на протязі 4 років позивач вимушений переносити та терпіти наслідки отриманого професійного захворювання, які виражаються у сильних больових відчуттях.

Тривале лікування порушило професійні плани, оскільки позивач отримав не зворотні наслідки у своєму здоров'ї, втратив можливість отримати підвищення на роботі, так як частина робочих професій для нього була закрита, у зв'язку з невідповідністю фізичного стану здоров'я вимогам, що пред'являються до працівників.

Все це позначилося не тільки на здоров'ї, а також і на психіці позивача.

Позивачка знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості повного відновлення здоров'я вже не має, теперішній стан здоров'я залишиться назавжди.

Усі ці фактори викликають негативні е моції й переживання. Порушено нормальні життєві зв'язки, позивачу доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя

У результаті того, що позивач вимушений звернутися з позовом до суду, вивчав законодавство, яким повинен керуватися Відповідач, для складання цього позову мені необхідно було отримати консультацію у юриста, витрати значну кількість коштів на сплату отриманих юридичних послуг. Ці гроші були взяті позивачем з сімейного бюджету та витрачені не на свою родину, а на судове поновлення своїх прав. Вказані витрати також завдали позивачу психологічної травми.

Відповідно до ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод чоловіка та громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Згідно зі ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, позивач вважає, що серед інших доводів про обґрунтування суми моральної шкоди, яку позивач просить сплатити позивачу за спричинення морального болю від нещасного випадку на виробництві, може посилатися на конкретні рішення судів, так як це є свідченням рівності гідності позивача до гідності осіб щодо яких вже виносилися рішення судів.

Зокрема, Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яку я отримав на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень винесено рішення за аналогічним позовом громадянина України.

Так, Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено в силі постанови судів першої та апеляційної інстанції про стягнення з роботодавця компенсації за моральну шкоду у розмірі 28 500 грн. за отримання морального болю, у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, у результаті якого громадянин отримав травму у вигляді закритого компресійного перелому хребта, упавши з чотириметрової висоти. Рішенням МСЕК від 22 лютого 2007 року йому встановлено 30 % втрати професійної працездатності, тобто із розрахунку 950 грн. за 1% втрати працездатності.

Тобто, враховуючи, що Рішенням МСЕК позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності, позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, яка була завдана у результаті трудового каліцтва на виробництві, яку він оцінює в 40 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прохав суд позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що сума за моральну шкоду у розмірі 40000 грн. не обґрунтована, позивач у судовому засіданні не надав доказів що підтверджують розмір моральної шкоди. Просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника позивача дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У судовому засіданні було встановлено, що з працедавцем, ПАТ Шахта імені ОСОБА_2, позивач перебував у трудових відносинах майже 15 років. За час виконання професійних обов'язків він працював на різних посадах, пов'язаних з виконанням робіт у шахті.

У результаті впливу шкідливих умов праці, спільною комісією у складі представників Київської міської СЕС м. Донецька, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Київському районі міста Донецька та ПАТ Шахта імені О.Ф ОСОБА_2 було встановлено професійне захворювання, що підтверджується складанням Акту розслідування хронічного професійного захворювання по формі П.4 від 07.02.2008 року.

Згідно з медичними документами позивачу у результаті професійного захворювання встановлено діагноз Хронічне обструктивне захворювання легенів пильової етиології, друга стадія, помірна течія. Легенева недостатність першої-другої степені

За результатами висновку щодо наявності у позивача професійного захворювання та за результатами первинного обстеження МСЕК (Довідка серії ДСШ-04, №082127 від 05.03.2008 року) йому встановлено 40% стійкої втрати працездатності та 3 групу інвалідності. Призначено додаткову допомогу у вигляді Медикаментозне лікування по профзахворюванню.

Тобто, внаслідок цього професійного захворювання позивач був змушений знаходитись на лікарняному, проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

У результаті цього професійного захворювання позивач отримує психологічні страждання, які негативно впливають на образ мого життя, а саме: з моменту отримання захворювання і до теперішнього часу він проживає з відчуттям сильного душевного хвилювання, досі має проблеми зі сном, постійно роздратований, відчуває загальну слабкість, загальний біль отриманого захворювання підсилюється при психоемоційному навантаженні, зміні погодних умов, які негативно впливають на мій стан

Таким чином, вже на протязі 4 років позивач вимушений переносити та терпіти наслідки отриманого професійного захворювання, які виражаються у сильних больових відчуттях.

Тривале лікування порушило професійні плани, оскільки позивач отримав не зворотні наслідки у своєму здоров'ї, втратив можливість отримати підвищення на роботі, так як частина робочих професій для нього була закрита, у зв'язку з невідповідністю фізичного стану здоров'я вимогам, що пред'являються до працівників.

Все це позначилося не тільки на здоров'ї, а також і на психіці позивача.

Позивач знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості повного відновлення здоров'я вже не має, теперішній стан здоров'я залишиться назавжди.

Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено нормальні життєві зв'язки, позивачу доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя

У результаті того, що позивач вимушений звернутися з позовом до суду, вивчав законодавство, яким повинен керуватися Відповідач, для складання цього позову мені необхідно було отримати консультацію у юриста, витрати значну кількість коштів на сплату отриманих юридичних послуг. Ці гроші були взяті позивачем з сімейного бюджету та витрачені не на свою родину, а на судове поновлення своїх прав. Вказані витрати також завдали позивачу психологічної травми.

Таким чином, позивач вважає, що серед інших доводів про обґрунтування суми моральної шкоди, яку позивач просить сплатити позивачу за спричинення морального болю від нещасного випадку на виробництві, може посилатися на конкретні рішення судів, так як це є свідченням рівності гідності позивача до гідності осіб щодо яких вже виносилися рішення судів.

Зокрема, Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яку я отримав на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень винесено рішення за аналогічним позовом громадянина України.

Так, Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено в силі постанови судів першої та апеляційної інстанції про стягнення з роботодавця компенсації за моральну шкоду у розмірі 28 500 грн. за отримання морального болю, у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, у результаті якого громадянин отримав травму у вигляді закритого компресійного перелому хребта, упавши з чотириметрової висоти. Рішенням МСЕК від 22 лютого 2007 року йому встановлено 30 % втрати професійної працездатності, тобто із розрахунку 950 грн. за 1% втрати працездатності.

Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Стаття 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим у шкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Приписами статті 13 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-Х1І Про охорону ~гаці визначено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному ттруктурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

На підставі ст. ст. 3,4, ст. 107 ЦПК України, ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України, ч.1 ст. 6 Закону України Про охорону праці, ст. 237-1 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ Шахта імені ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ Шахта імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в результаті професійного захворювання у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ПАТ Шахта імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 321 (триста двадцять одну гривню) 16 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через даний районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:»

Рішення про відновлення втраченого судового провадження може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя