Справа № 640/2575/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, 3-я особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського ВП ГУ НП в Харківській області, в якому просить зняти арешт з її квартири АДРЕСА_1, що у м. Харкові, накладений постановою слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2 від 13.06.2003 року у кримінальній справі № 21000045. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка будучи власником нерухомого майна не може на власний розсуд вирішувати питання пов'язані з цим майном, в огляді на те, що органом досудового розслідування на нього накладений арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив суду інформацію про те, що кримінальна справа у відношенні позивачки не порушувалась.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку:

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.05.1999 р., виданого ЦПДЖФ УКМта П за № 3-99-186364.

13.06.2003 року у межах розслідування кримінальної справи № 21000045, порушеної за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, слідчим Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 (а/с 11).

З листа № 31-К-248 від 08.01.2005 р. вбачається, що на підставі постанови прокурора Київського району м. Харкова від 12.03.2001 р. відношенні позивачки була порушена кримінальна справа № 21000045 та СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області її оголошено у розшук.

У листі відповіді заступника начальника ХМУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_3 № 39/К-354, К-354/2 від 20.06.2005 р. з вбачається наступне, що у звязку з відсутністю повних анкетних даних підозрюваного та у звязку з неявкою підозрюваного до слідчого відділу, в ході оперативно-розшукових дій допущена помилка в установленні особи (а/с 13).

У 2015 році, позивачці стало відомо про накладений арешт (а/с 4).

26.12.2015 р. інспектором Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 розглянуто матеріал ЖЄО-№ НОМЕР_1 від 28.11.2015 р., в якому позивачка просила скасувати безпідставно накладений арешт на її квартиру. Висновком від 26.12.2015 р. встановлено, що в Київському ВП ГУ НП в Харківській області за даним фактом будь-які дані по вказаній кримінальній справі відсутні (а/с 9).

На запит суду від 10.03.2016 р., начальником Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 повідомлено, що слідчими СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області (СВ Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області) кримінальна справа у відношенні позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 190 КК Укаїни за період з 2003 року не порушувалась.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.

Протягом 2015 року позивачка зверталася до Київського ВП ГУ НП в Харківській області зі скаргами щодо скасування постанови слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2 про накладення арешту на її квартиру, однак її скарги задоволенні не були.

Аналізуючи вищенаведені обставини в даний час дія арешту на належну позивачці на праві власності квартиру, та внесення відомостей про її обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, порушує права позивача, як власника, оскільки вона не притягувалася до участі у кримінальній справі в якості підозрюваного, їй не пред'являлось обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та їй не заявлялись вимоги за цивільним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 169,212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_4, накладений 13.06.2003 р. постановою слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2 у кримінальній справі № 21000045, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчудження нерухомого майна за № 6332881 від 27.12.2007 р.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчудження нерухомого майна запис від 27.12.2007 р. за № 6332881 про арешт квартири АДРЕСА_5, належної на праві власності ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: