Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_7 недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа - відділ опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є його матір'ю, страждає на органічне ураження головного мозку та інші захворювання, у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, крім того, вона потребує постійного стороннього догляду. Також зазначає, що мати хворіє з 2000 року, тому ОСОБА_6 просив визнати її недієздатною з 01 січня 2000 року та призначити його опікуном.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2014 року заяву ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною з 01 січня 2000 року. Призначено ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з резолютивної частини рішення суду цифри і слова «з 01 січня 2000 року». У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що за станом свого здоров'я ОСОБА_7 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, хворіє з 2000 року, а тому вона може бути визнана недієздатною з 01 січня 2000 року у зв'язку з чим над нею встановлено опіку.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині моменту, з якого ОСОБА_7 визнано недієздатною, апеляційний суд виходив із того, що місцевий суд встановив дату, з якої особа визнана недієздатною, без наявності правових на те підстав.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю заявника ОСОБА_6, яким були надані достатні дані про наявність психічного розладу у його матері. А тому місцевий суд відповідно до вимог ст. 239 ЦПК України призначив судову-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_7

Відповідно до акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 02 грудня 2013 року № 218ц ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 41-48).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

У статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 2 ст. 40 ЦК України визначено, що якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

В обґрунтування заяви в частині необхідності встановлення конкретної дати, з якої ОСОБА_7 визнається недієздатною, ОСОБА_6 зазначав, що 24 березня 2000 року його мати на підстав відповідного цивільно-правового договору подарувала належний їй на праві власності будинок.

Згідно з актом додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05 вересня 2014 року № 76ц ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 01 січня 2000 року страждала на лакунарну деменцію - слабоумство внаслідок перебросклерозу на фоні гіпертонічної хвороби та тривалого впливу іонізуючої радіації і не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 79-87).

На підставі вказаних обставин та з урахуванням положень ч. 2 ст. 40 ЦК України місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість визнання ОСОБА_7 недієздатною з 01 січня 2000 року.

З урахуванням вказаного в апеляційного суду не було підстав для зміни ухваленого згідно із законом рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року скасувати, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана