Справа №478/104/16-ц
пров. №2/478/60/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

з участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» Казанківського району Миколаївської області про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та за зустрічною позовною заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» Казанківського району Миколаївської області до ОСОБА_1 та відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області про визнання договору оренди землі дійсним,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до СТОВ Відродження Казанківського району про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій зазначив, що відповідно до Державного акту від 14 березня 2008 року серії ЯЕ №918795 його баба ОСОБА_4 набула права власності на земельну ділянку площею 6,63 га, розташовану в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, якою користувалося СТОВ «Відродження» відповідно до договору оренди землі, укладеного 01.12.2008 року строком на 5 років, який зареєстровано у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК 16.02.2009 року за №54.

Після смерті баби, що мало місце 17.10.2013 року, ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, 21.07.2015 року зареєстрував своє право власності на успадковану земельну ділянку.

На його звернення до відповідача з попередженням про наміри самостійно обробляти успадковану земельну ділянку, оскільки термін дії договору оренди землі закінчився 16.02.2014 року, останній повідомив його про наявність існуючого договору оренди землі, укладеного 01.12.2008 року його бабою ОСОБА_4 строком на 49 років, який зареєстровано у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК 16.02.2009 року за №54, тобто договір має таку ж дату і реєстраційний номер, що і договір строком на 5 років.

Посилаючись на те, що відповідно до витягу із книги реєстрації договорів оренди землі за вказаним реєстраційним номером зареєстровано лише договір оренди землі укладений 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 5 років, що дає підстави вважати договір оренди землі строком на 49 років неукладеним, просив ухвалити судове рішення про повернення йому земельної ділянки та стягнення судових витрат.

04.02.2016 року відповідачем СТОВ «Відродження» Казанківського району Миколаївської області предявлено зустрічну позову заяву до ОСОБА_1 та відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області про визнання договору оренди землі дійсним, в якій посилаючись на протиправність дій відповідача відділу Держгеокадастру у Казанківському районі щодо невнесення відомостей про державну реєстрацію договору оренди землі укладеного 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» та посилаючись на додержання вимог передбачених ст.15 ЗУ «Про оренду землі» при укладенні 01.12.2008 року договору оренди землі площею 6,63 га, терміном на 49 років між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження», просив визнати дійсним договір оренди землі площею 6,63 га укладений 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 49 років та стягнути з ОСОБА_1 на користь СТОВ «Відродження» судові витрати.

Ухвалою суду від 08.02.2016 року зустрічна позовна заява СТОВ «Відродження» про визнання договору оренди землі дійсним обєднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити.

Представник відповідача СТОВ «Відродження» - ОСОБА_3 посилаючись на те, що договір оренди землі був укладений між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 49 років, який зареєстровано у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК 16.02.2009 року за №54, просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічні позовні вимоги СТОВ «Відродження» .

Відповідач за зустрічним позовом відділ Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, але надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Вислухавши доводи сторін, допитавши свідків дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Так, ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. ст. 13-15 Закону України ,,Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV (в чинній на день укладення договору редакції) (далі - Закон N 161-XIV) договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди укладається у письмовій формі та відповідно до ст. 18 Закону N 161-XIV набуває чинності після його державної реєстрації.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Статтею 20 Закону N 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно із ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами цього правочину.

У той же час, ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання таких договорів оренди недійсними.

Такий правовий висновок щодо недійсності договору оренди, який не відповідає приписам указаних норм матеріального права, був зроблений у постановах Верховного Суду України від 18 липня 2012 року № 6-77 цс 12 та від 4 квітня 2012 року № 21 цс 12. Зазначені постанови, в силу вимог ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для суду, який вирішує справи пов'язані з орендою землі.

Крім того, 6 березня 2013 року при розгляді справи № 6-5 цс 13 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне, договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки відповідно до норм ЗК України, ЦК України, Закону № 161-XIV та Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" незалежно від дати проведення такої реєстрації - до пред'явлення позову про повернення земельної ділянки чи після його пред'явлення.

Згідно ст. 3607 ЦПК України вказане рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх судів.

Матеріалами справи встановлено, що громадянка ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №918795 від 14.03.2008 року, є власником земельної ділянки площею 6,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області.

Згідно договору оренди землі від 01.12.2008 року, зареєстрованого 16 лютого 2009 року у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за №54, власник земельної ділянки ОСОБА_4 передала її в оренду СТОВ «Відродження» строком на 5 років.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40953805 від 21.07.2015 року власником земельної ділянки площею 6,63 га, кадастровий номер :06:000:0011, розташованої на території Казанківського району Миколаївської області являється ОСОБА_1

Представником відповідача СТОВ «Відродження» надано оригінал договору оренди землі від 01.12.2008 року, зареєстрованого 16 лютого 2009 року у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за №54, відповідно до якого власник земельної ділянки ОСОБА_4 передала її в оренду СТОВ «Відродження» строком на 49 років.

Позивач оспорює вказаний договір оренди, посилаючись на те, що договір оренди землі укладений 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 49 років, який зареєстровано 16 лютого 2009 року у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за №54, не було зареєстровано у встановленому законом порядку, оскільки він містить ту ж дату і реєстраційний номер, що і договір оренди землі укладений 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 5 років.

За такого позивач міг звернутись до суду із позовом про визнання недійсним указаного правочину, а не вимагати повернення земельної ділянки через його неукладеність.

Приймаючи до уваги те, що докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про виникнення у відповідача, з моменту державної реєстрації вказаного договору оренди, права користування спірною земельною ділянкою на відповідній правовій підставі, то положення ст. 387 ЦК України на яку посилався позивач, у даному випадку застосуванню не підлягають.

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Зустрічні позовні вимоги СТОВ «Відродження» до ОСОБА_1 та відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області про визнання дійсним договору оренди землі укладеного 01.12.2008 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Відродження» строком на 49 років, зареєстрованого 16 лютого 2009 року у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за №54, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Разом із тим особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Дослідивши спірний договір оренди землі, суд дійшов висновку про відповідність його вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для визнання його укладеним (дійсним), оскільки факт того, що орендодавець не визнає цей правочин не є підставою для визнання спірного договору укладеним (дійсним) в судовому порядку з тих підстав, що зазначив позивач у своєму зустрічному позові, та право орендаря не є порушеним у зв'язку з чим необхідно відмовити у задоволенні вказаного зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» Казанківського району Миколаївської області про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» Казанківського району Миколаївської області до ОСОБА_1 та відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області про визнання договору оренди землі дійсним, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачами у звязку з розглядом справи, віднести на їх рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя