Справа № 141/179/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Ставничому С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до ТОВ "ОратівЛатІнвест" про розірвання договору оренди землі, за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ "ОратівЛатІнвест" про розірвання договору оренди землі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та пояснили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, загальною площею 2,4984 га, розташованої на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії І - ВН № 057974 від 05.03.2002 року. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належну позивачу на праві власності земельну ділянку ОСОБА_1 бажає обробляти самостійно. Згідно договору оренди землі № 50 від 14.09.2007 року, з доданими до нього відповідним кадастровим планом земельної ділянки, розташованої на території Чагівської сільської ради, актом визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 14.09.2007 року, планом розташування земельної ділянки, актом прийому - передачі земельної ділянки в оренду від 29.11.2007 року до договору оренди землі № 50 від 14.07.2007 року, зареєстрованому у відділі Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області за порядковим номером 197, реєстраційним номером 97 від 29.11.2007 року, значиться передана ОСОБА_1 в оренду строком на 10 років відповідачу ТОВ «ОратівЛатІнвест» земельна ділянка загальною площею 2,4987 га, з кадастровим номером :07:002:0048, розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належна їй на праві власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І - ВН № 057974 від 05.03.2002 року. Проте, зазначений договір оренди землі № 50 від 14.09.2007 року та додані до нього акт прийому - передачі земельної ділянки в оренду від 29.11.2007 року до договору оренди землі № 50 від 14.09.2007 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.09.2007 року, позивач не підписувала, зі змістом цих документів при їх складанні не знайомилася та з умовами зазначеного договору оренди землі не була ознайомлена, що свідчить про відсутність згоди позивача на заключення договору.Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року №220 «Про затвердження типового договору оренди землі», зі змінами та доповненнями, встановлено перелік умов, які необхідно в обовязковому порядку передбачати в договорі оренди землі, в числі яких передбачено такі реквізити, як найменування та підписи сторін. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), що включає у себе план або схему земельної ділянки, кадастровий план із відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі обєкта оренди, з посиланням на найменування та підписи сторін і таке інше, без зазначення яких договір оренди вважається неукладеним. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь - якою заінтересованою особою. Оскільки названий договір оренди землі та передбачені законом додатки до нього не відповідають встановленій законом формі,суперечать актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, позивач цих документів не підписувала, з їх змістом на час укладання не знайомилася і її вільного волевиявлення щодо підписання даних правових документів не було, то договір оренди землі № 50 від 14.09.2007 року, додані до нього акт приймання - передачі земельної ділянки в оренду від 29.11.2007 року до договору оренди землі №50 від 14.09.2007 року слід вважати недійсними, що дає підстави для розірвання договору оренди землі та витребовування земельної ділянки позивача в орендаря. Крім цього, відповідно до абзацу третього частини першої ст. 24 Закону України «Про оренду землі»: «Орендодавець має право вимагати від орендаря: ...дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил». Одним із обовязкових заходів із забезпечення збереження родючості грунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Вказаний обовязок встановлений у ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України, згідно з якою: «земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель».В той же час передбачений зазначеними законодавчими актами та п. 5.3 Договору обовязок відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки позивача не розроблений до цього часу.

Крім того, є істотним порушенням стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Порушення відповідачем свого встановленого законом обовязку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору. Отже, наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Тому враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, позивач вважає, що договір оренди землі має бути розірваний, з передачею їй в користування зазначеної в договорі земельної ділянки. Крім того, про порушення своїх конституційних прав позивач дізналася в кінці 2014 року, але за захистом своїх законних прав до суду не могла звернутися раніше через ненадання їй відповідачем договору оренди та інших додатків до нього.

Враховуючи зазначене, позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 просять суд розірвати договір оренди землі № 50 від 14.09.2007 року, що значиться укладеним між ОСОБА_1, та відповідачем ТОВ «ОратівЛатінвест» зареєстрованим у відділі Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області за порядковим номером 197, реєстраційним номером 97 від 29.11.2007 року, та судові витрати по цивільній справі стягнути з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що основним мотивом звернення до суду позивача, як вбачається з його позовної заяви та пояснень представника позивача, щодо розірвання договору оренди № 50 від 14.09.2007 року укладеного між ТОВ "ОратівЛатІнвест" та ОСОБА_1 є саме порушення законодавства з приводу дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів. Проте до як до Земельного кодексу, так і до ЗУ "Про оренду землі" у 2015 році було внесено зміни та виключено із Земельного Кодексу ч.4 ст. 22 ЗКУ, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві з приводу того, що орендодавцем не використовувалась земельна ділянка відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни в порядкування угідь. Таким чином станом на сьогодні жоден нормативно-правовий акт з приводу дотримання землекористуванням екологічної безпеки договором оренди ТОВ "ОратівЛатІнвест" не порушується і не може бути порушений. Крім того, позивачі не можуть надати докази що родючість їхніх грунтів була порушена якимось чином, тому на момент отримання державного акту, на момент укладення договору оренди землі, та на сьогоднішній момент, як зазначила позивач в судовому засіданні, їй невідомо, які показники родючості грунтів були встановлені при видачі державного акту, при укладенні договору оренди землі, та при подачі позову до суду. Тому неможливо встановити станом на сьогоднішній день показники родючості грунтів, які є на земельній ділянці, яка належить позивачу. Якщо б позивачка вважала б, що дійсно показники родючості грунтів порушені, вона повинна була б просити суд призначити відповідну експертизу , якою встановити, чи дійсно ТОВ "ОратівЛатІнвест", обробляючи земельну ділянку, використовуючи її за цільовим призначення - для товарно-сільськогосподарського виробництва, порушує родючість даної земельної шляхом внесення на дану земельну ділянку відповідних мінеральних добрив, які виробляються заводами як і України, так і за кордоном, шляхом застосування відповідних технологічних операцій (дискування, оранка, культивація, спушування грунту), які підтримують земельну ділянку в належному стані, для збільшення родючості грунтів. Позивачу і представнику позивача невідомо, який перелік сівозміни застосовуються в технологічному процесі ТОВ "ОратівЛатІнвест". Також, оскільки позивач з 2007 року отримує орендну плату за користування земельною ділянкою, тому позивач фактично визнала, що вона укладала договір оренди земельної ділянки. Щодо того, що позивач не підписувала договір оренди землі № 50, то договір оренди земельної ділянки був укладений у трьох примірниках, один з яких знаходиться у позивача (орендодавця), другий у ТОВ "ОратівЛатІнвест" (орендаря), третій примірник знаходиться у відділі Держгеокадастру у Оратівському районі Вінницької області. Сторони по справі не є відповідними спеціалістами, аби стверджувати, чи підписувала позивач договір оренди землі, чи ні. Дане питання може вирішити лише почеркознавча експертиза. Станом на сьогодні земельна ділянка позивача обробляється, тому договір оренди землі є дійсним, ТОВ "ОратівЛатІнвест" усі зобов'язання по договору оренди землі виконує та виплачує орендодавцю орендну плату, що підтвердила позивач у судовому засіданні, надає всю відповідну інформацію та звітує перед податковими органами, що дана земельна ділянка знаходиться в обробітку ТОВ "ОратівЛатІнвест", так як позивачка в період часу з 2007-2015 не сплатила жодної копійки податку. Якби ж договір оренди не був укладений, не був би зареєстрований, позивач відповідно до вимог Податкового Кодексу повинна була б сплачувати земельний податок, однак в зв'язку з тим, що ТОВ "ОратівЛатІнвест" у звітності показує, що дана земельна ділянка знаходиться у його користуванні, позивач звільняється від сплати земельного податку.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що позивачем та представником позивача не доведені факти, які викладені у позовній заяві, адже посилання на екологічну безпеку не відповідає нормам сьогоднішнього законодавства, не доведено позивачем та його представником факт непідписання договору оренди землі, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії І-ВН № 057974, виданим Чагівською сільською Радою народних депутатів 05.03.2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2.4984 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чагівської сільської ради.

Договором оренди землі № 50 від 14.09.2007 року підтверджено передання орендодавцем ОСОБА_1 орендарю ТОВ "ОратівЛатІнвест" земельної ділянки площею 2,4987 га, розташованої на території Чагівської сільської ради, терміном на 10 років, зі встановленою орендною платою. У договорі зазначено реквізити сторін, у договорі містяться підписи сторін та скріплено печаткою орендаря.

Актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду (додаток до Договору оренди землі № 50 від 14.09.2007 року) підтверджено передачу орендодавцем ОСОБА_1 орендарю ТОВ "ОратівЛатІнвест" земельної ділянки площею 2,4987 га, яка знаходиться території Чагівської сільської ради. У акті містяться підписи сторін, скріплено печаткою орендаря.

Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.09.2007 року в с. Мервин підтверджено передачу та прийом земельної ділянки натурі ОСОБА_1 ТОВ "ОратівЛатІнвест" . У акті містяться підписи сторін, скріплено печаткою орендаря.

Листом відділу Держземагенства у Оратівському районі Вінницької області № 3008 від 29.12.2014 року адвоката НААУ ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі на території Чагівської сільської ради зареєстрований договір оренди земельної ділянки (паю) площею 2,4987 га (кадастровий номер 070020048) між ОСОБА_1, с.Мервин (ін.код НОМЕР_1) та ТОВ «ОратівЛатІнвест» порядковий номер 197, реєстраційний номер 97 від 29.11.2007 року терміном на 10 років.

Листом відділу Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області № 29-28-99.3-120/2-16 від 15.02.2016 року адвоката НААУ ОСОБА_2 повідомлено, що станом на 15 лютого 2016 року Проект землеустрою , що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на території Чагівської сільської ради на земельних ділянках ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Відділом не погоджувався, відповідно до місцевого фонду документації із землеустрою не надходив.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спеціальним Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV із змінами (далі по тексту - Закон України «Про оренду землі»), тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», та ст. 93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом установлено, що 14 вересня 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1, власником земельної ділянки, та ТОВ "ОратівЛатІнвест" в особі Генерального директора ОСОБА_5 укладено договів оренди земельної ділянки площею 2,4987 га, яка розташована на території Чагівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, що належла ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ВН № 057974 від 05 березня 2002 року. Договір укладено на 10 років. П.12.4 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. Відповідно до п.14.1 вказаного договору оренди землі зазначений договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов'язання може бути розірвання договору.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: - приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованими в установленому законом порядку, - виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі передбаченому законом або договором оренди землі, - дотримуватися режиму використання земель природно - заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, та історико - культурного призначення, - у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 Закону «Про оренду землі», має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 3 статі 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно ч 1. ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання стороною обов'язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умови договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки а також на підставах, визначених законодавством України.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю, або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Законом України від 4.06.2009 року № 1443-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження родючості ґрунтів», який набрав чинності 01 серпня 2010 року, внесено зміни, зокрема до ст. 22 ЗК України, яку доповнено новою частиною такого змісту: «4» Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель».

Таким чином, зміни до ст. 22 ЗК України щодо того, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених, та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель - були внесені Законом України від 4.06.2009 р. № 1443- VI, тобто після підписання сторонами договору оренди землі і погодження ними його умов - 14.09.2007 року та державної реєстрації - 29.11.2007 року.

Крім того, відсутність такого проекту землеустрою сама по собі не свідчить про використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь впроваджена лише з 01.01.2013 року і на цей час 05 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12.02.2015 р. № 191-VIII, яким вищезазначену норму ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України про обов'язковість розроблення зазначених проектів землеустрою - скасовано.

Доводи позивача про те, що використання відповідачем його земельної ділянки без розроблення такого проекту загрожує погіршенню стану, збереженню земельних ділянок та родючості ґрунтів є лише припущенням позивача в той час, як пункти 5.1, 5.2, 5.3, 9.2 договором оренди передбачені умови використання об'єктів оренди за цільовим призначенням з метою ведення сільськогосподарського виробництва для вирощування сільськогосподарських культур, збереження задовільного стану земельної ділянки та її повернення.

В судовому засіданні позивач не довела факти не виконання відповідачем обов'язків, покладених на нього, як орендаря ст. 25 Закону України «Про оренду землі» або умовами договору чи інші передбачені законодавством підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог Закону України «Про оренду землі» або норм Земельного кодексу України, які б мали наслідками розірвання договорів оренди та в судовому засіданні відповідач довів, що порушень з його сторони умов договору оренди земельних ділянок не було. Оскільки позивач не довела позовні вимоги в межах заявлених нею вимог, і до початку розгляду судом справи по суті не змінила предмет позову, суд не може задовольнити позов в межах заявлених позивачем вимог і зазначає, що доведення позову є обов'язком позивача, відповідно до засад змагальності сторін за ст.10 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові відмовлено.

На підставі ст. ст. 3, 626, 631, 651 ЦК України, ст. ст.15, 19, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,ст. 22 ЗК України, керуючись ст. 10, 11, 15, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "ОратівЛатІнвест" про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.І. Лисак