Справа №339/33/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання: Латик В.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду із вказаним позовом, просить визнати за нею право власності на 1/10 частину будинковолодіння в АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті сестри ОСОБА_3

Вимоги позову мотивує тим, що оскільки сестра не мала сім'ї, то вона періодично проживала з нею та здійснювала догляд. Тому сестра стверджувала, що свою частку будинку залишить їй. Після смерті сестри, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Але нотарус ій відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона пропустила строк на прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та додатково пояснила, що, похоронивши сестру, вона забрала її особисті речі: одяг, взуття, золоті вироби, а також здійснила покращення в тій частині будинку, де сестра проживала: засклила двері, побілила стіни, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову та додатково пояснив, що він є співласником 40/100 частин домоволодіння, проживає в частині будинку, яку отримав у дар від ОСОБА_4 та самочинно здійснив будівництво гаражу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи є 1/10 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 яка згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.12.1963 року належала ОСОБА_3.(а.с.12).

Факт родинних стосунків між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 , як сестер, підтверджено свідоцтвами та архівною довідкою на а.с.11, 14,40.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і після її смерті відкрилася спадщина наналежну їй 1/10 частину будинковолодіння ( а.с.9).

Оскільки цивільні відносини, пов'язані з прийняттям спадщини, виникли й закінчилися до 01 січня 2004 року до набрання чинності Цивільним Кодексом України, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу суд при вирішенні даного спору застосовує до них положення ЦК Української РСР 1963 року.

Статтями 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого.

Згідно ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця).

Як встановлено ст. 538 цього ж Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК, статті 34, 35, 38 Закону від 2 вересня 1993р. "Про нотаріат".)

Дія зазначених норм закону поширюється на спадкоємців як за заповітом, так і за законом.

Встановлено, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем за законом після смерті сестри ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки після смерті спадкодавця , похоронивши її, одразу вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, зокрема, забрала її особисті речі (одяг, взуття, золоті прикраси) та стала здійснювати догляд за частиною будинку, де сестра проживала, підтримуючи належний стан (засклила двері, побілила стіни).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що нотаріус відмовила ій у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала до нотаріальної контори документів, які б підтверджували, що вона є такою, що прийняла спадщину (а.с.13).

Разом з тим суд констатує, що нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Звернення позивача до суду з вимогами про встановлення факту прийняття спадщини засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів ОСОБА_1 шляхом вчинення нотаріальних дій.

Однак, в судовому засіданні позивач довела, що вона своїми діями вступила в управління спадковим майном і вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді 1/10 частини будинковолодіння після смерті ОСОБА_3 , яка належить їй з часу відкриття спадщини.

З висновку про технічний стан житлового будинку вбачається, що все будинковолодіння складається із : з житлового будинку "А", площею 95.9 кв.м., стайні "Б", площею 26.1 кв.м., гаражу "Д", площею 67.8 кв.м, вбиральні "Е", площею 1.6 кв.м., огорожі, воріт, криниці (а.с.5-8).

Як зазначив відповідач ОСОБА_2 гараж збудований ним самовільно і, відповідно , в спадкову масу не входить.

Згідно висновку про незалежну оцінку нерухомого майна вартість будинковолодіння становить 239568.00 грн.(а.с.16).

На підставі наведеного, ст. 524, 529, 549ЦК України ( в редакції 1963р)., керуючись ст.ст. 214,215ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину спадкового будинковолодіння по АДРЕСА_1 яке складається згідно технічного паспорту із житлового будинку "А", площею 95,9 кв.м., стайні "Б", площею 26,1 кв.м., вбиральні, площею 1,6 кв.м., огорожі, воріт, криниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Головенко