Справа № 639/4894/16-ц
№2/639/1734/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У судове засідання сторони не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріли справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

У судові засідання, які призначалися на 11.08.2016 та 31.10.2016 позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, або розгляд справи за її відсутності суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторона та інші особи, які беруть участь у справі , не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач два рази не зявиласяу судове засідання , без поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Через повторну неявку позивача у судове засідання порушуються передбачені ст. 157 ЦПК України строки розгляду цивільної справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду , якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та Круз проти Польщі від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у суду є підстави для залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без розгляду.

Залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд розяснює позивачу, що відповідно ч.2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 , ч. 2 ст. 207 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги .

Суддя І.В. Іванова