У Х В А Л А

Іменем України

30.03.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Юрійовивича про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.03.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвання її шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 03.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №305.

29.03.2016 року судом в порядку, передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України, отримано письмову інформацію про реєстрацію відповідача за вказаною у позові адресою: с.Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, вул. Щорса, 63.

Разом з тим, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 безпосередньо зазначила, що на даний час вона має вагітність строком сім місяців, з підстав чого не може виїхати до місця проживання відповідача.

У відповідності до п.5 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом Україи.

Згідно вимог ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Аналогічні розяснення містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

Враховуючи, що за особистого застереження про власну вагітність позивачем не зазначено обставин вчинення щодо неї відповідачем кримінального правопорушення, а наведене застереження щодо її вагітності від іншого чоловіка, з яким вона наразі спільно проживає, не становить належного обгрунтування та не містить зазначення доказів щодо саме визнання батьківства зачатої дитини іншою певною особою, надто за ненаведення її ім'я, незалучення до участі в даній справі за відповідним процесуальним статусом да недодання до позовної заяви копії позову з додатками для вручення останньому, що становить суд дійшов до висновку, що дану позовну заяву слід повернути позивачеві, зважаючи на неповідомлення позивачем обставин, які б за вказаною нормою Сімейного кодексу України надавали можливість звернення із таким позовом.

Відповідно до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року№2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати ст.119 ЦПК України; у звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно вимог ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог ст.119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Юрійовивича про розірвання шлюбу залишити без руху, про що повідомити позивача та надати їй для усунення недоліків триденний термін з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.