Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/35/16-ц
Провадження №: 2/332/184/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

з участю адвоката - Мосіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У своєму позові позивач вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

Від даного шлюбу мають доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листопада 2015 року позивач з відповідачем проживають окремо.

Донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Відповідач не надає ніяких коштів на утримання їх неповнолітньої доньки, що ставить позивача у тяжке матеріальне становище.

В теперішній час позивач змушена сама утримувати та виховувати малолітню дочку, при тому, що вона отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як неповнолітньої доньки та і для проживання особисто позивача.

З травня 2016 року установа, в якій працює позивач, буде реорганізована і її попередили про вимушене скорочення працівників. Стан її здоров'я також потребує додаткових витрат, у зв'язку з хронічними захворюваннями, які потребують постійного обстеження та прийом ліків.

Позивач просить стягнути із ОСОБА_3 аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав і пояснив, що позов визнає і чому на одну дитину можна стягнути аліменти, а на іншу ні.

Треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечують проти позову. Суду пояснили, що ОСОБА_2 звернулась до суду лише для того, щоб зменшити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5 на період її навчання. Їм особисто відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають однією сім*єю. Їх неодноразово бачили разом і на роботі, і в магазині. Фактично вони проживають за адресою: АДРЕСА_2

Представник третіх осіб - адвокат Мосіна О.В. вважає позов необґрунтованим та безпідставним, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін по справі, третіх осіб, представника третіх осіб - адвоката ОСОБА_1, пояснення свідків, суд вважає, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено із свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданого 20.08.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції , що сторони по справі уклали шлюб 20.08.2004 року і на час розгляду справи знаходяться в зареєстрованому шлюбі.

Із свідоцтва про народження НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року і її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Із довідки з ЦОА МКП «Основаніє» від 17.12.2015 року № 3719 встановлено, що ОСОБА_2 разом з донькою - ОСОБА_6 проживає та своїм батьком - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює в ліцеї, де працює ОСОБА_2. Вона особисто бачила, як ОСОБА_3 приходив на роботу за ОСОБА_2 і вони удвох йшли додому.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона часто робить покупки в «АТБ» по вул. Тенісній і там часто бачила, як ОСОБА_3 і ОСОБА_2 разом купували продукти. Крім того, вона зустрічала їх на вулиці, вони йшли разом прогулюючись.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач з відповідачем подали цей позов навмисно, щоб зменшити аліменти на утриманні її доньки ОСОБА_5.

Оцінюючи в сукупності всі доказі, які зібрані по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом однією сім'єю.

Підтвердженням цього факту є те, що шлюб між ними не розірвано.

Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що позивач та відповідач проживають однією сім'єю та ведуть спільне господарство.

Крім того, із рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2015 року, яке набуло законної сили, вбачається, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задоволено: із ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4.

При розгляді даної справи ОСОБА_3 поясняв суду, що у нього на утриманні знаходиться ще донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка часто хворіє і потребує багато грошових коштів на лікування.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 на вищевказане рішення, залишена без задоволення на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 року.

Тобто, у вересні, жовтні 2015 року сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, і мова не йшла про те, що шлюбні відносини припинені, що він сплачує аліменти на доньку ОСОБА_6.

І вже у своєму позові від 04.01.2016 року позивач ОСОБА_2 вказала, що з листопада 2015 року вона проживає з ОСОБА_3 окремо.

Суд не прийняв до уваги довідку про місце реєстрації ОСОБА_2 як доказ того, що вона з відповідачем проживають окремо.

Як вбачається, із паспорта громадянина України ОСОБА_2 НОМЕР_3, який суд оглянув у судовому засіданні, вона зареєстрована АДРЕСА_1 з 14.12.1999 року, а шлюб з ОСОБА_3 вона зареєструвала у 2004 році і станом на 2016 рік вона фактично проживає з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачем не надано до суду доказів того, що між нею та відповідачем по справі припинені шлюбні відносини і що вони не ведуть спільного господарства, і що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх доньки ОСОБА_6.

Суд звернув увагу на той факт, що відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що у нього немає грошей на утримання доньки ОСОБА_6 і тому він не надає їй матеріальну допомогу, при цьому заявив, що на доньку ОСОБА_4 можна стягнути аліменти, а чому б і на доньку ОСОБА_6 неможна стягнути аліменти. У своєму клопотанні до суду, він просив стягнути аліменти з нього на кожну із доньок по 1/6 частини від його заробітку, чим і підтвердив той факт, що вони з дружиною ОСОБА_2 звернулися до суду з надуманим позовом з метою зменшення аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5, з матір'ю якої він знаходиться у розірваному шлюбі і між ними виникли неприязнені стосунки, які вони виразили і під час розгляду справи у судовому засіданні.

Тобто, підставою виникнення даного спору є не тяжкий матеріальний стан позивача ОСОБА_2, і не надання ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_6, а стягнення аліментів на дитину від першого шлюбу, на яку ОСОБА_3 не бажає платити аліменти.

Оскільки відсутні правові підставі для стягнення аліментів, то такий позов треба залишити без задоволення.

Таким чином, у судовому засіданні позов ОСОБА_2 не знайшов свої докази та обгрунтування, і тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.84, 180- 184 СК України, - суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О.Мєркулова