Суддя Лігус С. М.
Провадження № 2/644/94/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м Харкова у складі:

головуючого - судді Лігус С.М.

при секретарі - Добродій В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників третіх осіб ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка», дочірнього підприємства «Агротехніка», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення вартості майна,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2014 року позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з зазначеним позовом, який надалі було уточнено, де вказала, що після смерті її чоловіка вона прийняла спадщину, до якої увійшли корпоративні права на 25% статутного капіталу ТОВ «Агротехніка» , про що 31.05.2013 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач спадкувала частку статутного капіталу ТОВ «Агротехніка» у розмірі 25%. вартість частки майна ТОВ «Агротехніка» . Вона неодноразово зверталася до відповідача про виплату належних їй коштів, але до теперішнього часу кошти їй не виплачені. Також, в позові зазначено, що до суми, належної до сплати позивачу з ТОВ «Агротехніка», повинна визначатися сума з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі і заснованому ним ДП «Агротехніка», де ТОВ «Агротехніка» є власником 100% статутного капіталу, а саме основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, тощо, з урахуванням майнових зобов'язань товариства. Позивач просить стягнути з ТОВ «Агротехніка», належні їй на праві власності частки статутного капітал, що складає 3500 грн. та 25% вартості усього майна, що складає 212 754,75 грн., а з ДП «Агротехніка» стягнути 25% вартості усього належного їй майна , що складає 222 407, 24 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Агротехніка» утворене та здійснює свою діяльність на підставі договору засновників укладеного 22.02.2002 р. (п.1 Статуту ТОВ «Агротехніка» ).

Учасниками (засновниками) Товариства є фізичні особи, які перелічені в договорі засновників: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (п.4 Статуту). На момент утворення Товариства, статутний фонд був створений за рахунок грошових внесків, які були внесені в повному обсязі та поділений на долі, які належать Засновникам (учасникам) в такому співвідношенні: ОСОБА_8- 25%, ОСОБА_7- 25%, ОСОБА_6- 25%, ОСОБА_3- 25%. (п.17 Статуту).

5.06.2002 р. ТОВ «Агротехніка» на виконання рішення загальних зборів учасників Товариства заснувало Дочірнє підприємство «Агротехніка» , (100% статутного капіталу належить ТОВ «Агротехніка»). 07 жовтня 2012 р. помер чоловік позивача - ОСОБА_8, Після смерті чоловіка, позивач відповідно до ст. 63 СК України та ст.1261 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину, до якої також увійшли корпоративні права на 25% статутного капіталу ТОВ «Агротехніка» , про що 31.05.2013 р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВТС №722750.. Відповідно до вказаного свідоцтва, спадкове майно складається з долі в статутному фонді ТОВ «Агротехніка» у розмірі 25%.

Пунктами 29 та 30 Статуту ТОВ «Агротехніка» визначено, що у разі смерті учасника, спадкоємець входить до складу учасників на правах правонаступника. При відмові правонаступника від вступу до складу учасників або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця), йому видається у грошовій або натуральній формі належна йому частка у майні підприємства, вартість якої визначається на день смерті учасника.

07 червня 2013 року позивач направила до ТОВ «Агротехніка» заяву, в якій повідомила про свою відмову входити до складу учасників ТОВ «Агротехніка» і просила провести реєстрацію змін, що відбулися у складі учасників ТОВ та виплатити їй вартість частки у статутному капіталі ТОВ «Агротехніка».

Але до цього часу загальні збори учасників ТОВ «Агротехніка» не відбулися, неофіційно директор ТОВ «Агротехніка» ОСОБА_3 пропонував виплатити їй балансову вартість майна ТОВ «Агротехніка» - приблизно 30 000 грн, без урахування вартості майна ДП «Агротехніка», єдиним засновником і власником якого є ТОВ «Агротехніка».

Оскільки позивач не згодна із запропонованою сумою та тим, що до цього часу не відбулися загальні збори товариства, вона звернулася із відповідним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а після проведення судової експертизи їх збільшив і просив їх задовольнити в повному обсязі з урахуванням ринкової вартості майна підприємств, визначених експертизою.

Представники відповідачів - ТОВ «Агротехніка» та ДП «Агротехніка» проти задоволення позову заперечували з підстав неможливості розгляду зазначеного спору в порядку цивільного судочинства, неможливості переоцінки балансової вартості майна відповідно до висновків судової експертизи, а також посилались на те, що ДП «Агротехніка» є самостійним підприємством і відсутнє нотаріальне свідоцтво про право власності на частку майна ДП «Агротехніка».

Представник третьої особи ОСОБА_7 ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проти задоволення позовних вимог заперечували з тих же підстав, що і представники відповідачів.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти, подружжя, батьки спадкодавця.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2012 р. помер чоловік позивача - ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 жовтня 2012 р. 1-ВЛ №375987.(т.1 а. с. 38).

31.05.2013 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ВТС №722750, відповідно до якого спадщина в тому разі складалась з корпоративних прав на 25% статутного капіталу ТОВ «Агротехніка» (т.1 а. с. 39).

Пунктами 29 та 30 Статуту ТОВ «Агротехніка» визначено, що у разі смерті учасника, спадкоємець входить до складу учасників на правах правонаступника. При відмові правонаступника від вступу до складу учасників або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця), йому видається у грошовій або натуральній формі належна йому частка у майні підприємства, вартість якої визначається на день смерті учасника.(а. с.32 )

Виходячи із змісту положень Цивільного кодексу України, що регулюють спадкове право та ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», спадкоємець частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю має право вступити або відмовитись від вступу до Товариства.

До цього часу загальні збори учасників товариства не відбулися і питання виплату ОСОБА_5 25% відсотків вартості майна ТОВ «Агротехніка» залишилось не вирішеним. Зазначений факт не оспорюється сторонами та третіми особами в особі їх представників..

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Частиною 2 статті 54 Закону України «Про господарські товариства» зазначено, що учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Закону «Про господарські товариства» при відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обовязки. У ч. 1 ст. 66 та у ст. 139 Господарського кодексу України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи, які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності субєктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобовязань товариства. Суд не сприймає заперечення представників відповідачів щодо неможливості розгляду зазначеного спору в порядку цивільного судочинства, неможливості переоцінки балансової вартості майна відповідно до висновків судової експертизи, а також того, що ДП «Агротехніка» є самостійним підприємством і не повинне відповідати по зобовязанням ТОВ «Агротехніка» виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2, 9 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження. А розгляд спору про спадкування частки учасника підприємницького товариства, допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року N 1576-XII "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК.

Спір, що розглядається судом хоча і носить ознаки корпоративного, але таким по суті не є, так як 07 червня 2013 року позивач направила до ТОВ «АГРОТЕХНІКА» заяву в якій повідомила про свою відмову входити до складу учасників ТОВ «Агротехніка» і просила виплатити їй вартість частки у статутному капіталі ТОВ «Агротехніка». Спір виник щодо можливості отримати спадщину у грошовій або матеріальній формі і щодо розміру грошового еквіваленту цієї спадщини.

ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 розяснив, що відповідно до ч. 5 ст. 147 ЦК частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень ст. 148 ЦК України.

Ч. 2, 3 Стаття 148 ЦК України передбачено, що у часник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Спори, що виникають у зв'язку з входом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Тому зазначений спір підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Харкова за встановленими ЦПК правилами предметної та територіальної підсудності.

Не сприймаючи заперечення представників відповідачів щодо вартості майна та заперечення щодо можливості оцінки частик статутного капіталу за ринковою вартістю суд виходив з наступного.

П. 3.7. рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 N 04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» встановлено

П.3.7. Відповідно до статей 54 і 64 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства. У вирішенні спорів щодо розрахунків з учасником, що вийшов (був виключений) з товариства, господарським судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості для таких категорій активів товариства як основні засоби (пункт 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 N 92) нематеріальні активи (пункт 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.99 N 242), довгострокові і поточні біологічні активи (пункти відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 N 87).

Враховуючи наведене, господарським судом може бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (був виключений) з товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів для обчислення вартості частини майна, належної до сплати такому учаснику.

У вирішенні питання про порядок і строки проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, господарським судам слід мати на увазі, що норми статті 54 Закону України «Про господарські товариства» є спеціальними щодо норм статті 148 ЦК України . Відповідно до частини другої статті 148 ЦК України порядок і строки розрахунків з учасником, що вийшов з товариства, встановлюються статутом і законом. При цьому норми статуту щодо порядку та строків розрахунків з учасником, який вийшов з товариства, повинні відповідати статті 54 Закону України "Про господарські товариства" . Передбачений статутом порядок розрахунків з учасником, що вийшов з товариства, може застосовуватись у частині, що не суперечить закону.

Також суд дійшов до висновку щодо необхідності стягнення 25% вартості майна ДП «Агротехніка» з огляду на наступне.

Як зазначалося в позові, підтверджується наданими доказами та не оспорюється сторонами та третіми особами, ОСОБА_7 був засновником (учасником) ТОВ «Агротехніка» з долею статутного фонду 25%.

Відповідно до п. 1.3. Статуту ДП «Агротехніка» «Засновником (далі за текстом - Власником) Підприємства є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка».

(а.с. 25)

Суд дійшов до висновку, що майно, яке на цей час належить ДП «Агротехніка», на підставі рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" відносяться до основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних активів ТОВ «Агротехніка».

Про це також свідчить положення статуту ДП «Агротехніка» та положення Господарського Кодексу України, за якими в разі ліквідації підприємства все майно, після виплати основним зобовязань повертається власнику - ТОВ «Агротехніка».

Зазначене свідчить, що все майно ДП «Агротехніка» фактично належить одному власнику - ТОВ «Агротехніка». Так як ОСОБА_7 був засновником (учасником) ТОВ «Агротехніка» з долею статутного фонду 25%, на підставі цього в разі його виходу з товариства у нього б виникло право вимагати сплатити йому вартість 25 % майна ДП «Агротехніка». А після його смерті таке право перейшло до його спадкоємця ОСОБА_5

Так як ДП «Агротехніка» і ТОВ «Агротехніка» є різними юридичними особами, з різними балансами, рахунками тощо, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 25% вартості майна ДП «Агротехніка» є обґрунтованими. Оскільки стягнення зазначеної суми лише з ТОВ «Агротехніка» буде суперечить закону та розміру частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ТОВ «Агротехніка»

Згідно висновку експертизи № 5179/5256/5693 від 13.01.2016 року, загальна ринкова вартість майна на 07 жовтня 2012 року, що належить ТОВ «Агротехніка» код () що знаходиться за адресою: 61075, м. Харків, вул. Механізаторів,2, складає 851 019 гривень.

Загальна ринкова вартість майна станом на 07 жовтня 2012 року, що належить Дочірньому підприємству «АГРОТЕХНІКА» код () що знаходиться за адресою: 61075, м. Харків, вул. Механізаторів,2, складає 889628, 96 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача та на користь Держави судові витрати в дольовому порядку. Судові витрати, сплачені позивачем, складаються з судового збору за подання позову в розмірі 600 грн , судового збору за забезпечення позову в розмірі 121,80 грн., вартості проведення судової експертизи в розмірі 20 328 грн.

В звязку з викладеним суд дійшов до висновку щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147,148,190, 1223, 1261 ЦК України, Законом України «Про господарські товариства», ст.ст. 10, 11, 60,61,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (, місцезнаходження 61075, м. Харків, вул. Механізаторів,2) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 216 254 (двісті шістнадцять тисяч 254) гривень 75 копійок, судові витрати в сумі 10 464 гривень.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Агротехніка» (, місцезнаходження 61075, м. Харків, вул. Механізаторів,2) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 222 407 (двісті двадцять дві тисячі 407) гривень 24 копійки, судові витрати в сумі 10 464 гривень.

Стягнути на користь Держави судовий збір з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» в сумі 1862 гривень, з Дочірнього підприємства «Агротехніка» - в сумі 1924 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.М. Лігус