АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/179/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що він та відповідач є співвласниками квартири по АДРЕСА_1 в рівних частках. Однак відповідач перешкоджає йому користуватися спільною квартирою, змінює замки на вхідних дверях, ініціює конфлікти, а тому позивач просив вселити його у квартиру та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Провадження № 22-ц/792/179/16

Доповідач - Власенко О.В. Категорія № 43

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивачем, ні його представником не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем перешкод ОСОБА_1 в користуванні квартирою. Крім цього, відеоносій, наданий представником позивача і переглянутий судом, також не підтверджує доводів позивача про відсутність можливості увійти у квартиру.

Колегія суддів із вказаним висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 01.02.2002 року, свідоцтвом про право власності від 30.12.2003 року, технічним паспортом на квартиру в житловому будинку, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2014 року та рішенням про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2014 року (а.с.6-11).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач перешкоджає позивачу вселитися у вказану квартиру.

На підтвердження позовних вимог та їх заперечень сторона позивача надала апеляційному суду висновок працівників Зарічанського ВМ від 07.02.2014 року, з якого встановлено, що у вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 змінені замки, у зв'язку з чим ОСОБА_1 не може потрапити до квартири.

Крім цього, вказане підтверджується відеоносієм також наданим представником позивача, з якого встановлено, що отриманим від відповідача ключем, позивач не зміг відкрити вхідні двері квартири № 57 (диск з відеозаписом, а.с.30).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції абсолютно безпідставно не прийняв вказаний доказ як не належний.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Вказаний конституційний принцип закріплений також у ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Таким чином, права власника житлового будинку, квартири визначені вказаними статтями, обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив належним чином права сторін, зокрема, не попередив сторони про наслідки вчинення або невчинення ними процесуальних дій (надання доказів і заперечень), не сприяв здійсненню прав сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що в засіданні апеляційного суду знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач змінила замки на вхідних дверях квартири, чим чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою, тому порушене право останнього підлягає захисту шляхом вселення його в квартиру та зобов`язання відповідача не чинити йому перешкод в користуванні квартирою.

Оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, його рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Крім цього, виходячи з вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. (243,60 х 2).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ О.М. Юзюк

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко