Справа № 405/1566/16-ц
Провадження №2/405/187/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 рокуСуддя Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1А, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 47 383 грн. 62 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та вартість проведення робіт зі складання калькуляції та розбирання автомобіля для складання калькуляції в сумі 688 грн. 80 коп.

Одночасно з поданням позовної заяви, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4, а саме, автомобіль «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_4 користуватися даним автомобілем, накладення арешту на грошові кошти в межах визначеної в рішенні суду суми заборгованості, що належать відповідачу, а також шляхом заборони ОСОБА_4 провадити будь-які дії, спрямовані на продаж будинку за адресою: м. Вознесенськ, вул. Суворова, 23. Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, при цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому зазначені обставини та докази їм повинні бути викладені заявником в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а так само, забороною вчиняти дії, при цьому згідно з ч.3 зазначеної статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідав предмету позову.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

З заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову вбачається, що заявник обрав одночасно декілька видів забезпечення позову, серед яких: накладення арешту на майно - автомобіль «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1 та грошові кошти в межах визначеної в рішенні суду суми заборгованості, що належать відповідачу, а також заборону вчиняти певні дії, - шляхом заборони ОСОБА_4 користуватися вищевказаним автомобілем та здійснювати будь-які дії, спрямовані на продаж будинку за адресою: м. Вознесенськ, вул. Суворова, 23.

Необхідність вжиття забезпечення позову способами, обраними представником позивача, в заяві зазначено про можливість відповідача розпорядитися належним йому майном, відчуживши його, що, в свою чергу, ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

В свою чергу, з аналізу положень статей 151, 152 ЦПК України слідує, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача).

Окрім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Крім того, відзначається, що представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначивши вид забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а також шляхом заборони ОСОБА_4 здійснювати будь-які дії, спрямовані на продаж будинку за адресою: м. Вознесенськ, вул. Суворова, 23, та вказавши те, що будинок належить відповідачу на праві спільної власності, проте належних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано, крім того, відсутні дані щодо вартості транспортного засобу «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1, при цьому, зазначений транспортний засіб не є предметом позову. Також відзначається, що представником позивача предявлено до відповідача вимогу майнового характеру, з визначенням ціни позову в розмірі 48 072 грн. 42 коп. та вимогу немайнового характеру стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп., в свою чергу, арешт на майно, яке належить відповідачу, може бути накладено у разі обгрунтованості заяви про забезпечення позову лише в межах заявлених позовних вимог, що тим самим має забезпечити збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, тим самим, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на положеннях Закону визначення представником позивача виду забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах визначеної в рішенні суду суми заборгованості.

Окремо відзначається, що представником позивача до заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову, а так само, не доведено, що захист прав позивача, стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного ч.1 ст.11 ЦПК України, а також виходячи з принципу змагальності сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України), обов'язки доказування і подання доказів покладаються на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою застосувати інший вид забезпечення позову та збирати докази.

З огляду на викладене вище, в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - слід відмовити, у звязку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

При цьому, відзначається, що відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим, позивач не позбавлений права повторного звернення до суду з заявою про забезпечення позову, яка за змістом має відповідати вимогам ч.2 ст.151, ч.1 ст.152 ЦПК України, з урахуванням обставин, викладених в зазначеній ухвалі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153, 293, 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. ОСОБА_1