Справа № 760/7096/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 жовтня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2016 року Національна академія внутрішніх справ звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що Розпорядженням КМ України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, яка є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

29 листопада 2017 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом УМВС України в Полтавській області та відповідачем укладено договір № Пл-24 про підготовку фахівця в Київському національному університеті внутрішніх справ.

Відповідно до Договору ОСОБА_1 навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі.

З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом з наданням комунальних послуг.

Наказом від 18 червня 2010 року № 463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста.

Після здобуття вищої освіти ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Полтавській області, чим виконано умови договору щодо працевлаштування відповідача.

Наказом УМВС України в Полтавській області від 26 квітня 2013 року № 170 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням.

У п. 2.3.6. договору передбачено, що відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. ОСОБА_1 в добровільному порядку зазначений пункт договору не виконав.

Представник Національної академії в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. У матеріалах справи міститься заява представника позивача, про розгляд справи без його участі та ухвалення заочного рішення (а.с. 7).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року № 69дск ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29 листопада 2017 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (правонаступником є Національна академія внутрішніх справ), комплектуючим органом УМВС України в Полтавській області та ОСОБА_1 укладено договір № Пл-24 про підготовку фахівця в Київському національному університеті внутрішніх справ.

Згідно з п. 2.1.3. договору, виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

Пунктом 2.3.6. договору передбачено, що відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

У п. 3.1. договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до п. 3.2. договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Пунктом 4.1. договору визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах міністерства внутрішніх справ України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах міністерства внутрішніх справ України».

Відповідно до п. 1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах міністерства внутрішніх справі України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

-дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни;

-відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно з п. 3 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням міністерства внутрішніх справ України та особою.

Сторонами договору є: виконавець - Київський національний університет внутрішніх справ та курсант ОСОБА_1 ( а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 п. 6 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх здійснюється в судовому порядку.

Аналогічне зазначено і в п. 4.4 договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підтвердження розміру понесених витрат сторона позивача надала довідки-розрахунки таких витрат. Розрахунок витрат позивачем здійснено відповідно до Порядку відшкодування.

Згідно з ч. 1 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця.

З наданих суду довідок про доходи та відрахування розраховано грошове утримання відповідача за період навчання з вересня 2006 року по червень 2010 року (виключено 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби). Вартість грошового забезпечення яка підлягає стягненню становить 8433 гривні 35 копійок.

З довідки про фактичне перебування на харчовому забезпеченні вбачається, що витрати розраховані за період навчання з вересня 2006 року по червень 2010 року. При цьому, за перший навчальний рік, який зараховується в строк військової служби врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. За наступні роки навчання нарахована повна вартість харчування, що становить загальну суму 9554 гривні 89 копійок.

Згідно з довідкою витрат речового майна перемінного складу за 2006-20010 роки вартість речового майна становить 1375 гривень 89 копійок.

Вартість комунальних послуг та спожитої електроенергії нарахована виключно за період навчання, що перевищує термін строкової служби, без урахування періодів перебування у відпустках, що становить суму 5925 гривень 33 копійки.

Вбачається, що загальна вартість витрат, пов'язаних з навчання ОСОБА_1, з 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року становить 25289 гривень 45 копійок.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 26 квітня 2013 року ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням.

Наведе свідчить про те, що відповідач з власної ініціативи звільнився з органів внутрішніх справ до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1378 гривень.

Керуючись статтями 526, 610, 611 ЦК України, Постановою Кабінету міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах міністерства внутрішніх справ України», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь Національної академії внутрішніх справ 25289 гривень 45 копійок витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі, та 1378 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: