АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/38/16-ц
Провадження № 22-ц/792/567/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Шмирківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Шмирківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (далі ОСОБА_3) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_2 зазначила, що 18 жовтня 2012 року помер її дядько ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло чотири земельні ділянки. Позивачка як єдиний спадкоємець останнього пропустила строк для прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вона пропустила строк подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки доглядала за хворою матірю ОСОБА_5

У звязку з цим, ОСОБА_2 просила суд визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_4, який помер 18 жовтня 2012 року. До дня смерті ОСОБА_4 самостійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1.

До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4, увійшли земельні ділянки, розташовані в указаному селі. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Волочиської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4, однак нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз ч. 3 ст. 1272 ЦК України дає підстави для висновку, що дана норма може бути застосована, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, що зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4, у встановлений законом строк.

Медична документація (а.с. 23-25) вказує на те, що протягом 2008-2013 років матір позивачки ОСОБА_5 хворіла, а свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_2 здійснювала догляд за нею.

Ці докази достовірно не підтверджують наявність обставин, які б у 2012-2013 роках обєктивно перешкоджали ОСОБА_2 звернутися до нотаріуса з відповідною заявою для реалізації свого права на спадкування. Наведені нею причини пропущення строку для прийняття спадщини не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій.

За таких обставин суд правомірно керувався тим, що ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин і її позов є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 39