Справа № 738/183/16-ц
№ провадження 2/738/101/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року

Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

секретаря Костюк І.А.

pозглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Мотивував свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок № 23 А з надвірними будівлями, що розташований по вул. Нове Життя в м. Мена Чернігівської області. В даному господарстві зареєстрований відповідач ОСОБА_2, але з 2008 року він не проживає в даному будинку. Позивач не може в повній мірі використовувати права власника, оскільки відповідач залишається зареєстрованим за даною адресою. Тому позивач звернувся до суду.

У судове засідання позивач не зявився, просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу розглянути без його участі.

Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин справу можливо розглянути без участі сторін та представник третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 8 п. 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод визначає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з положеннями ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по 2-му пров. Нове Життя, 23 А в м. Мена Чернігівської області, а також те, що відповідач ОСОБА_2 з 2008 року не проживає за адресою: 2-й пров. Нове Життя, 23 А в м. Мена Чернігівської області.

Стаття 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач заявив правомірну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до п. 1.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення у день подання особою документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням з надвірними будівлями, що розташовані по 2-му пров. Нове Життя, 23 А в м. Мена, Чернігівської області.

Управлінню державної міграційної служби України в Чернігівській області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у житловому будинку № 23 А по 2-му пров. Нове Життя в м. Мена Чернігівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова