Справа № 642/2124/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Канаєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, в якому зазначила, що 14 червня 2008р. по 15 жовтня 2010р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_1, від якого має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться та не приймає участі в її розвитку та вихованні.

В судове засідання позивачка не з'явилася у зв'язку з знаходження на роботі у Китайській Народній Республіці та надіслала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, зазначила, що у шлюбі народилася дитина, яку батьки відповідача відмовилися зареєструвати за місцем проживання і мати позивачки зареєструвала дитину за своєю адресою, де також мешкав і відповідач. Коли дитині виповнилося пів року відповідач почав пити, а в подальшому забрав речі подаровані на весілля на пішов з родини у невідомому напрямі. Малолітня дитина ОСОБА_3 проживала разом із позивачкою та перебуває на її утриманні.Будь якої допомоги на дитину відповідач не надавав, з дитиною не спілкувався, участі у її духовному розвитку не приймав.В 2010р. було ухвалене рішення суду, яким з відповідача щомісячно стягнувалось 400 грн., але відповідач умовив позивачку не направляти виконавчий лист до ДВС оскільки він буде добровільно сплачувати кошти на утримання дитини. Однак відповідач не виконав свого зобов'язання і на даний час є заборгованість по аліментам. Коли позивачці надійшло запрошення на працевлаштування до КНР з безкоштовним навчанням доньки (вартість якого коштує 16 тис. доларів США) відповідач не надавав згоди на виїзд та забажав від позивачки 3 тис. доларів США, а в подальшому 10 тис. доларів США зазначаючи, що відмовиться від дитини, про що писав в «Вайбері». Позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про надання дозволу про виїзд, а відповідач, знаючи, що дитина його, звернувся з зустрічним позовом про виключення запису про батька, посилаючись на неможливість такого народження. В м.Києві проходив тест на ДНК, де у дитини брали кров, оскільки це дослідження було дешевше, а дитина страждала і не бажала з батьком спілкуватись. Відповідач зазначав, що буде затягувати любий процес, оскільки йому не заплатили гроші. Після отримання судового дозволу на виїзд, дитина виїхала до КНР лише через півроку. Батьки повинні утримувати дитину, але відповідач покинув родину, в утриманні дитини участі не приймає і не спілкується з нею, у зв'язку з чим було подано позов про позбавлення батьківських прав. Відповідач тричі переносив засідання комісії, просив перевірити як майновий і житловий стан позивачки так і його. Однак по прибуттю за адресою відповідача ніхто не відкрив двері. Позивачка вимушена була приїхати на комісію з КНР витративши 2000 доларів США, але відповідач на засідання комісії так і не прибув. Також відповідач надав до Ленінського ВДВС підроблені розписки про отримання позивачкою від нього аліментів на загальну суму 24 000 грн., і з цього приводу розпочато кримінальне провадження.

Представник 3-ї особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позов підтримала, важала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав та підтримала відповідний висновок, оскільки відповідач дитиною не цікавиться та ухиляється від виховання та надання допомоги. Батько тричі запрошувався до комісії, але так і не з'явився. Вона також приймала участь у обстеженні житлових умов дитини і за домовленістю по телефону приїздили до помешкання відповідача, але двері ніхто не відкрив.

Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву в якій проти задоволення позову заперечував, просив розглядати справу за наявними доказами та зазначив, що у зв'язку з зайнятістю останні два роки він зі своєю донькою ОСОБА_3 не спілкувався, на зустрічі з нею не ходив, у вихованні дитини участі не приймав, станом здоров'я дитини не цікавився. У зв'язку з ти, що на даний час донька знаходиться на навчанні у КНР виконувати батьківськи обов'язки не має можливості. Обов'язок , щодо матеріального утримання дитини відповідно рішення Ленінського районного суду від 06.04.2010р. зобов'язується виконувати і надалі, однак він не згоден з розрахунком заборгованості по аліментах від 19.02.2016р. Його викликали до служби у справах дітей щодо позбавлення батьківських прав, але він не з'явився у зв'язку зі своєю зайнятістю. Вважав посилання позивачки на вимагання грошей брехнею, а позов - помстою за оспорювання ним батьківських прав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що знайома з позивачкою більше 12 років, була свідком на весіллі і є хресною доньки позивачки та постійно спілкувалася з родиною. Після народження доньки та виповнення нею 8 місяців, відповідач покинув сім'ю і більше не інтересувався та не спілкувався з дитиною, не приходив на свята, не дарував подарунки. При телефонуванні позивачкою відповідач не відповідав, змінював номери телефону, а коли телефонували з іншого номеру обіцяв прийти до дитини, але не приходив і навіть на день народження не поздоровляв дитину. Вона постійно була на святах дитини, але відповідача жодного разу не було. Коли позивачка уклала контракт з КНР вона звернулася до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини, але відповідач зажадав за надання дозволу 3 тис. доларів США. Також позивачка з цього приводу показувала їй переписку в «Вайбері» з відповідачем. Відповідач жодної допомоги дитині не надавав, не спілкувався, дитиною не цікавився та мав борги по сплаті аліментів. Після того, як позивачка не погодилася сплатити 3 тис. доларів США відповідач став вимагати з неї 10 тис. доларів США, погрожував, а в подальшому зазначив, що він не є батьком дитини, у зв'язку з чим в Києві була проведена відповідна експертиза за висновками якої відповідач визнаний батьком дитини.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивачка є йому сестрою і він мешкав в одній квартирі разом з родиною ОСОБА_3 та бачив їх відносини. Після народження дитини, яка також мешкала в цій квартирі, та виповнення нею 8 місяців, відповідач покинув сім'ю і він за сім років бачив відповідача один раз лише в суді. Також відповідач забрав банківську картку на яку державою були нараховані кошти на утримання дитини до відповідного віку та витратив на власні потреби. Відповідач дитиною не цікавиться, не спілкується, після розлучення з дитиною не бачиться і навіть не телефонує. Позивачка зазначала, що відповідач ховається та змінює номери телефонів. Сестра уклала контракт з університетом КНР та звернулася до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини, але відповідач по «Вайберу» зажадав за надання дозволу 3 тис. доларів США. Коли сестра відмовила в наданні таких коштів відповідач став вимагати з неї 10 тис. доларів США, а після того зазначив, що дитина не його та наполягав на експертизі, яка була проведена в м.Києві і яка підтвердила батьківство відповідача.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що є батьком позивачки і відповідач разом з нею та дитиною мешкали з ним в одній квартирі де проживали п'ять осіб. Коли дитині виповнилося приблизно 8-9 місяців відповідач покинув родину, з дитиною не спілкувався, не приходив на свята та виступи дитини по музичному та цирковому вихованні. При виїзді відповідач вивіз речі , в т.ч. телевізор, музикальний центр, які йому не належали. Донька просила відповідача про необхідну допомогу, але відповідач не відповідав та виключав телефон, будь якої допомоги на дитину не надавав, мав заборгованість по аліментах і сім років не спілкувався з дитиною. Донька уклала контракт з КНР та просила відповідача про дозвіл на виїзд дитини, але відповідач зажадав за надання дозволу 3 тис. доларів США, а в подальшому 10 тис. доларів США і погрожував, що посадить доньку до в'язниці. Також відповідач подавав позов про визнання батьківства та наполягав на експертизі, яка була проведена в м.Києві і яка підтвердила його батьківство. Крім того, відповідач підробив розписки про отримання аліментів донькою. У зв'язку з відмовою відповідача дозвіл на виїзд було надано судом. Однак виїхати разом не вдалося і донька спочатку поїхала сама , а через деякий час забрала дитину.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що після шлюбу донька з відповідачем та дитиною мешкали в квартирі, яка належить їй на праві власності. Дитину відповідач відмовився зареєструвати за своєю адресою. Коли дитині виповнилося 8 місяців відповідач покинув сім'ю та вивіз речі , в т.ч. її родини зазначивши, що більше його не буде. Після розлучення доньки відповідач не з'являвся, не спілкувався з дитиною та не займався її вихованням, а на дзвінки позивачки не відповідав. Відповідач забрав банківську картку на яку були нараховані кошти на дитину і витратив на власні потреби, а в подальшому мав заборгованість по аліментах. Коли донька уклала контракт з КНР та просила відповідача дозволити виїзд дитини, однак відповідач зазначив , що надасть довіреність на один рік за що зажадав 3 тис. доларів США, а в подальшому 10 тис. доларів США і погрожував, що посадить доньку. Також відповідач зазначав, що не є і не може бути батьком дитини та наполягав на відповідній експертизі в м.Києві і яка була проведена і підтвердила батьківство відповідача. Онуку привозили до лабораторії та брали на дослідження кров, що було стресом для онуки. Відповідач не приходив до школи, відповідних кружків, участі в вихованні дитини не приймав.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, представника 3-ї особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14.06.2008р., про що здійснено відповідний запис за №774. Прізвища після укладення шлюбу: ОСОБА_2 та ОСОБА_2. (а.с.73)

Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, а шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 26.11.2010р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. (а.с.114)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно з 03.03.2010р. до досягнення дитиною повноліття. Також з ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 200грн. щомісячно на утримання і користь ОСОБА_1 з 03.03.2010р. до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.44)

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 01.06.2016р. рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2016 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа Ленінський ВДВС ХМЮ, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - відмовлено. (а.с.139,140)

За заявою ОСОБА_1 проводиться досудове розслідування щодо невідомої особи яка в період з серпня 2015р. по лютий 2016р. підробила підписи ОСОБА_1 у розписках про отримання грошових коштів від ОСОБА_2. (а.с.116-118,180,181)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа Ленінському ВДВС ХМЮ, про встановлення сплати аліментів та покладення обов'язку врахувати сплату аліментів відмовлено. З вказаного рішення вбачається, що в Ленінському ВДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1866/10 від 23.04.2010 р. виданий Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку від 19.02.2016р. заборгованість по сплаті аліментів становить 13 200 грн.(а.с.190,191)

Позивачкою надано переписку «Вайбер» між нею та відповідачем щодо виїзду дитини за кордон, сплати аліментів та тестів на підтвердження батьківства. (47-60)

Як вбачається з ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2015р. за клопотанням ОСОБА_1 цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа служба у справах дітей Слов'янської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова. Також ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2015р. ОСОБА_1 повернуто заяву про забезпечення зустрічного позову шляхом тимчасового обмеження права ОСОБА_1 на виїзд за межі України. (а.с.67,68)

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова 05.10.2015р. Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи проведено судово-генетичну експертизу. За висновком експерта №378 від 09.12.2015р. вірогідність підтвердження батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менше ніж 99,9 % і біологічне батьківство вважається доведеним. (а.с.81-87)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 04.02.2016р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Надано дозвіл про виїзд з України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, до Китайської народної республіки для навчання в міжнародній школі міста Шаосін у зв'язку з укладенням контрактом матері ОСОБА_1, як викладача англійської мови у цій школі,на час навчання в вказаній школі. Дозволено ОСОБА_1, без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, на час навчання в міжнародній школі міста Шаосін у зв'язку з укладенням контрактом матері ОСОБА_1, як викладача англійської мови у цій школі,на час навчання в вказаній школі. (а.с.114,115)

Згідно довідки про склад сім'ї №76 від 21 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі, яка належить на праві приватної власності матері позивачки ОСОБА_7 (а.с.70-73).

Як вбачається із повідомлення КЗ « Харківська загальноосвітня школа I-III ступенів № 136», ОСОБА_3 з 01.09.2015 році відвідувала школу, дитину приводила та забирала її бабуся ОСОБА_7, яка разом з дідусем ОСОБА_6, брали активну участь у житті класу. (а.с.80)

Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» № 01-08/151 від 25 серпня 2015 року дитина, ОСОБА_3 знаходиться під наглядом КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» після виписки з пологового будинку, догляд за дитиною здійснює мати, батько здоров'ям дитини не цікавиться, в поліклініку не звертався. (а.с.74)

За відповіддю КЗ «Станція юних техніків №4 Харківської міської Ради» № 58 від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує гурток бісероплетіння і у 2014- 2015 навчальних роках на заняття її приводила та забирала мати ОСОБА_1, яка брала активну участь у житті закладу. (а.с.78)

Як вбачається із відповіді Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Інтелект» №71 від 16 вересня 2015 року ОСОБА_3, навчалась в дошкільному відділенні з 01.10.2012р. по 31.05.2014р. дитину на заняття приводила та забирала тільки мати ОСОБА_1. (а.с.76)

Із актів обстеження житлових умов проживання від 22 січня 2016 року складених спеціалістами служби у справах дітей Ленінського району щодо малолітньої ОСОБА_3, вбачається, що за адресами: АДРЕСА_1 (місце проживання матері) та АДРЕСА_2 (місце проживання дідуся та бабусі), в наявності всі зручності, дитина забезпечена всім необхідним, у дитини є місце для відпочинку, приготування уроків та дозвілля. (а.с.107,108)

Як вбачається із відповіді №121/0/202-16 від 25 січня 2016 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради здійснити обстеження житлово-побутових умов проживання відповідача не надалося можливим. За адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 двері не відчинили. Зі слів відповідача у телефонній розмові він повідомив, що знаходиться за межами міста Харкова. Перенести зустріч та обстеження ОСОБА_1 не погодився. (а.с.105)

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської Ради запрошувало ОСОБА_2 на засідання Комісії з питань захисту прав дитини на 09.11.2015р., 10.11.2015р. та 19.01.2016р. (а.с.88-103)

За висновком Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей від 12 лютого 2016 року питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської Ради і Департамент праці та соціальної політики Харківської міської Ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Як вбачається з зазначеного висновку ОСОБА_1 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні дочки та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері дитини до управління служб у справах дітей не звертався, ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків не надав.(а.с. 110,111)

Відповідно до частини 3 статті 10 та статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених, статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст.150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Згідно п. п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, не спілкується і не цікавиться її життям та станом здоров'я, не створював умов для отримання нею освіти, участі в утриманні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток і не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Також, одним з доказів винної поведінки ОСОБА_1, свідомого нехтування ним своїми обов'язками та ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини є його пояснення до заяви від 24.08.2016р. в якій відповідач визнає, що останні два роки він з дитиною не спілкувався, на зустрічі з нею не ходив, у вихованні дитини участі не приймав, станом здоров'я дитини не цікавився.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідають інтересам дитини, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 294, 296 ЦПК, ст. ст. 150, 164 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженця м. Брянка Луганської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4, відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Проценко