справа №176/1561/15-ц
провадження №2/176/414/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду із вищезазначеною позовною заявою, у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, ОСОБА_2, 19 лютого 1994 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69. В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідками яких нерідко ставали діти, з травня 2012 року подружніх відносин вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, оскільки відповідач виїхав на постійне місце проживання у Російську Федерацію. При цьому позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов, судові витрати віднести за її рахунок.

Відповідач, ОСОБА_2, виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, у судові засідання не зявляється, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав.

За вказаних обставин суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224, 225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 1994 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). При цьому дошлюбне прізвище позивача «Шаповал».

Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Але, з травня 2012 року подружні стосунки між сторонами припинені, разом не проживають, ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння між сторонами, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідками яких нерідко ставали діти. На даний час відповідач вже тривалий час проживає окремо від сім'ї в іншій державі.

Спір про розподіл майна між сторонами відсутній.

За таких обставин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. Право ж кожного з подружжя припинити подружні стосунки закріплено у ч.3 ст. 56 СК України.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «Іщенко»

Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, від спільного життя сторони мають невовнолітнього сина, який досяг дванадцятирічного віку, відповідач заеречень щодо позову не надав, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити.

При цьому, позивач, судові витрати просить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 19 лютого 1994 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Це рішення може бути переглянуто Жовтоводським міським судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек