З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,
при секретарі Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2016 року позивач звернувся (поштовим відправленням) до Білоцерківського міськрайонного суду із даною позовною заявою.
Вказував, що 29.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти.
В звязку з порушенням умов укладеного кредитного договору на адресу відповідача надіслано лист про дострокове повернення кредиту.
Посилаючись на укладення 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу № 22/12/2014, а також порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 25 369,09 грн. заборгованості, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 19 689,76 грн. та нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 5 679,33 грн., а також судові витрати в сумі 1 218 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
29.09.2013 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідачу (позичальнику) надано кредитні кошти в сумі 19 689,76 грн. на 36 місяців з 29.09.2013 по 29.09.2016 року (а.с.4-7).
Відповідно до п.1.2.1. договору, для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком 1 "Графік платежів", що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.
Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 29.09.2016 року (п.1.4.1. договору).
Як вбачається з матеріалів справи, банком 21.01.2015 року направлено ОСОБА_1 повідомлення від 05.01.2015 року про заміну кредитора у зобовязані та вимогою про сплату суми заборгованості (а.с.13).
22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-2, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договором № НОМЕР_1, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.16-19).
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що перед відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.03.2015 року становить 25 369,09 грн. та складається із: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 19 689,76 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 5 679,33 грн.
Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості є обгрунтованим та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 218 грн. судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 25 369,09 грн. та 1 218 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_2