Справа № 308/6467/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгород, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач вказав, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) 20.08.2007 року уклали кредитний договір № МКА0АU04520095 (надалі - Договір).

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 14892,62 [Долар США] на термін до 19.08.2014 р., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошті (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із: заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашенні заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідні до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договору: Відповідач станом на 15.05.2015 року має заборгованість - 64372,02 [Долар США]. яка складається з наступного:

-14887,36 [Долар США] - заборгованість за кредитом;

-8901,49 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1188,45 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-39394,72 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань з договором;

Зазначену заборгованість , що за курсом НБУ 20,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.05.2015 року складає 1 323 488,73 грн. і просить стягнути позивач з відповідача.

Повноважний і компетентний представник позивача в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору № МКА0АU04520095 від 20 серпня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти шляхом видачі готівки у розмірі 14 892,66 доларів США на купівлю автомобіля, та він зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашенні заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідні до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договору: Відповідач станом на 15.05.2015 року має заборгованість - 64372,02 [Долар США]. яка складається з наступного:

-14887,36 [Долар США] - заборгованість за кредитом;

-8901,49 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1188,45 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-39394,72 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань з договором.

Як зазначив відповідач та не заперечувалося позивачем ним було сплачено на погашення тіла кредиту 1 718,66 доларів США та передано автомобіль для реалізації та погашення за рахунок цих коштів заборгованості за кредитом.

Зазначене підтверджується актом від 08.11.2011 року прийому автомобіля позивальника ОСОБА_1 співробітниками банку.

Зазначений автомобіль був реалізований позивачем за 63 500 грн., що підтверджується довідкою рахунком від 03.06.2014 року, зазначена сума у еквіваленті 5 366,21 доларів США цієї ж дати була зарахована позивачем у погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2012 року було задоволено частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про звернення стягнення; звернуто стягнення на рухоме майно за договором застави, а саме: автомобіль Chevrolet, модель: Aveo TC58U 1.6І, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі: Y6DTC58U37Y051274, реєстраційний номер: АО 8059 АІ, що належить на праві власності ОСОБА_1 (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Грушевського, 29/109, ІПН НОМЕР_1) для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № MKA0AU4520095 від 20.08.2007 року - в розмірі 226 789,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»10 000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 267,90 грн. В решті позову відмовлено.

Зазначене рішення набуло законної сили 12.03.2012 року та на його виконання Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був виданий відповідний виконавчий лист.

Проте, як зазначено у абз. 2 п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Відповідачем подано до суду клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог, відповідач вважає обґрунтованою суму боргу у розмірі 2 673,37 доларів США, що становить 54 964,49 грн. за курсом НБУ на момент подачі позову.

Як зазначено у ст. 256, 257 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 264 ЦКУ визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У даному випадку строк позовної давності був перерваний предявленням позову банком до ОСОБА_1 у січні 2012 року в частині стягнення 28 384,53 доларів США, що в еквіваленті становить 226 789,56 грн., які складалися із:

-14705,27 [Долар США] - заборгованість за кредитом;

-7 282,35 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-708,90 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-5 688,01 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань з договором.

Відповідно строк позовної давності щодо цих сум сплинув у січні 2015 року, тоді як позов був поданий позивачем до суду 04.06.2015 року.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на той факт, що останнє погашення заборгованості було проведене відповідачем 03.06.2014 року, коли банком було зараховано за меморіальним ордером, який є внутрішнім банківським документом, кошти від продажу заставного майна, оскільки заставне майно було передано відповідачем на реалізацію банку ще 08.11.2011 року, тобто навіть до винесення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська рішення про звернення стягнення на цей автомобіль і, у даному випадку, не було вчинено саме особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, відтак відсутні підстави для переривання строку позовною давності із цієї дати, останній платіж, вчинений особисто відповідачем був здійснений 06.03.2009 року.

Відповідно до ст. 266 ЦКУ зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки у січні 2015 року сплинув строк позовної давності щодо тіла кредиту, то позовна давність спливла і до додаткових вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 258, 264, 266, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2