Справа № 761/1314/16-ц
Провадження №2/761/3292/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних витрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 102 014,34 грн.; витрати за весь час прострочення в сумі 41 058,58 грн; 3% річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 3 886,58 грн. та 50 000,00 грн. в якості відшкодування за завдану моральну шкоду.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 01.01.1974 року по 30.12.2014 року вона працювала у відповідача на посаді начальника-режимно-секретного відділу. 31.12.2014 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Починаючи з серпня 2013 року відповідач не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 53 193,18 грн., яка за судовим наказом була стягнута з відповідача. На виконання судового наказу відповідачем було сплачено 303,00 грн., таким чином на даний час сума заборгованості становить 52 890,18 грн.

Так як на день звільнення відповідач не провів розрахунок, позивач просить стягнути середній заробіток в розмірі 102 014,34 грн., починаючи з серпня 2013 року (коли відповідач припинив належно виплачувати заробітну плату) по грудень 2015 року, що становить 894 дні прострочення, середньоденний заробіток позивач визначила в сумі 114,11 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» інфляцію з серпня 2013 року по грудень 2015 року, що становить 41 058,58 грн.

На підставі статті 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних, починаючи з 01.08.2013 року по 11.01.2016 року в сумі 3 886,34 грн.

Також позивач зазначає, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок невиплати заробітної плати у позивача погіршився психофізичний та моральний стан, вона зазнала глибоких душевних переживань та страждань. Все це призвело до порушення звичайного режиму життя позивача. На даний час вона почуває себе пригніченою та безсильною в намаганнях щось змінити. З врахуванням вказаного позивач оцінила моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково та не заперечував, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та середній заробіток становить 60 198,72 грн., інфляційні в сумі 30 205,13 грн. Також представник суду пояснив, що внаслідок відсутності замовлень, державне підприємство не має коштів на виплату заробітної плати. В той же час представник заперечив проти задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки немає жодних доказів на її підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши позивача та представника відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Стаття 43 Конституції України визначає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності із ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, вона 31.12.2014 року була звільнена з ДП «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

В день звільнення з позивачем не проведено розрахунок, що підтверджується довідкою про заборгованість підприємства з якої вбачається, що заборгованість підприємства перед працівником станом на 12.01.2015 року становить 53 193,18 грн.

Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Києва від 19.10.2015 року стягнуто вказану заборгованість з відповідача на користь позивача.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона не пред'являла до виконання судовий наказ.

Станом на 09.11.2015 року заборгованість перед позивачем становить 52 890,18 грн., що підтверджується довідкою.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що на даний час заборгованість не зменшилась.

Як вбачається із позовної заяви, позивач розрахувала середньоденний заробіток в розмірі 114,11 грн., виходячи із заробітку за останні 12 місяців, а представник відповідача при розрахунку брав листопад та грудень 2014 року, що також суперечить порядку обчислення середньої заробітної плати.

Проте суд не може погодитись із вказаними нарахуваннями, виходячи з наступного.

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до п.2 зазначеної Постанови - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Останні два місяці перед звільненням (жовтень, листопад) - у жовтні 23 робочих дні, у листопаді - 20, тому загальна кількість робочих днів для розрахунку середнього заробітку становить 23 + 20 = 43.

Як вбачається з довідки про доходи, позивачу за жовтень місяць нараховано суму 2 613,97 грн., у листопаді позивачу нараховано 934,93 грн. Отже, зазначені суми і беруться для обрахунку середнього заробітку.

А тому загальна заробітна плата, що враховується для розрахунку середньоденної заробітної плати становить 934,93+ 2 613,97 = 3 548,90 грн.

Пунктом 8 зазначеної Постанови визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином середньоденна заробітна плата становить 3 548,90 грн. : 43 дні = 82,53 грн.

Загальна кількість днів затримки розрахунку становить 260 днів, а саме:

2015 рік - 251 день

2016 рік - січень - 9 днів.

Тому сума середнього заробітку за час затримки виплати становить 82,53 грн. х 260 днів = 21 457,80 грн.

Суд при нарахуванні середньої заробітної плати нараховує лише з моменту звільнення, тобто з січня 2015 року, оскільки заборгованість по заробітній платі стягнута судовим наказом, а нормами діючого законодавства не передбачено стягнення середнього заробітку за той час, коли особа працювала на підприємстві, проте існувала заборгованість по заробітній платі.

Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» в статті 1 визначає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не отримала у строки, встановлені діючим законодавством заробітну плату, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення компенсації в розмірі, який визнається представником відповідача 30 205,13 грн.

Позивач з посиланням на ч.2 ст.625 ЦК України просила стягнути з відповідача три відсотки річних. Проте, оскільки між сторонами виникли трудові правовідносини, а не цивільні, на них не поширюються норми ч.2 ст.625 ЦК України, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

У відповідності із ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення законних прав позивача з нею не було проведено розрахунок при звільненні у встановлений законом строк, не виплачена вчасно заробітна плата, а тому суд приходить до висновку, що права позивача порушені, що призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає за можливе, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи тривалість невиплати заробітної плати, та причини такої невиплати, стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 2 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 30, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних витрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 21 457 (двадцять одна тисяча чотириста п'ятдесят сім) гривень 80 копійок (суми розраховані без відрахування обов'язкових платежів), компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 30 205 (тридцять тисяч двісті п'ять) гривень 13 копійок та моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок .

Стягнути з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротонельпроект» на користь держави судовий збір в сумі 536,63 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула