Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

Справа 300/604/16-ц

27.10.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуд В.І., з участю секретаря с/з - Щербей А.Є., з участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони з відповідачем уклали шлюб 24 червня 2008 року у виконкомі Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області за актовим записом №4. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у веденні домашнього господарства. Між ними постійно виникають сварки.

16.08.2016 року судом надавався сторонам строк для примирення два місяці.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити посилаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що наданий термін для примирення не дав позитивного результату. Позивач просила неповнолітню дочку ОСОБА_2 залишити на її вихованні та повернути їй дошлюбне прізвище "ОСОБА_3".

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився, причини його неявки невідомі. Про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, їх шлюб існує лише формально, обставини та причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими і це суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, за наданий судом термін для примирення сторони не примирилися, тому суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід розірвати.

Майнового спору між сторонами та спору про місце проживання дитини, яка на даний час проживає з позивачкою, не заявлено, тому неповнолітню ОСОБА_2 необхідно залишити на вихованні матері - позивача ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, за вибором позивача ОСОБА_3 необхідно повернути їй дошлюбне прізвище "ОСОБА_3".

Керуючись ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 24 червня 2008 року у виконкомі Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області за актовим записом №4 між ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні у позивача ОСОБА_3.

Повернути ОСОБА_3 дошлюбне прізвище - "ОСОБА_3".

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Голоуючий:

СУДДЯ: Конепуд В.І.