Справа № 263/521/16-ц
Провадження № 2/263/621/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

24 лютого 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 26.02.2008 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 10/МК-08, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 13200,00 доларів США терміном до 03.02.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Відповідачі не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно умов договору, тому на їх адресу банком було спрямовано письмову вимогу, яка останніми залишена без задоволення. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 09.12.2015 року мається заборгованість - 5738,41 доларів США, яка складається з: 2794,04 доларів США - заборгованість за кредитом; 1,52 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2942,85 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на його користь, а також витрати понесені з оплатою судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та з проханням про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, не сповістивши суд про причини неявки.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відповідно Статуту) та відповідачем ОСОБА_1, укладено кредитний договір № 10/МК-08, відповідно умов якого банк надав кредит у розмірі 13200,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до договору, з терміном повернення до 03.02.2013 року.

Крім того, 26.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відповідно Статуту) та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки, в забезпечення зобовязань за кредитним договором № 10/МК-08, згідно п.2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитом в тому ж розмірі, що і боржник.

Після отримання кредиту, відповідачі порушили зобов'язання по кредитному договору, у звязку з чим банком на адресу відповідачів 14.12.2015 року було спрямоване повідомлення з вимогою погашення простроченої заборгованості за договором кредиту, яка відповідачами залишена без задоволення.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разу прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст.1054, 1055 ЦК України.

Приведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами договору кредиту та договорі поруки.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і відсотки, розмір і порядок яких встановлюється договором (ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Крім того, згідно ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до кредитного договору та договору поруки відповідачі зобовязались виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору.

Враховуючи викладене, на думку суду, вимоги позивача до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, є доцільними, оскільки останні умов кредитного договору та договору поруки не виконують, в той час, як цивільно-правові зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 09.12.2015 року в розмірі 5738,41 доларів США, яка складається з: 2794,04 доларів США - заборгованість за кредитом; 1,52 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2942,85 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про ОСОБА_3 України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБУ. Згідно з ч.1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», валютні курси встановлюються ОСОБА_3 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Положенням «Про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління НБУ № 496 від 12.11.2003 року, визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют.

Як вбачається з інформації про котирування іноземних валют, НБУ встановив офіційний курс гривні до долару США 09.12.2015 року в розмірі 2291,3187 гривень за 100 доларів США.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 11 ЦПК України, суд стягує заборгованість в межах заявлених позовних вимог у гривневому еквіваленті за офіційним курсом гривні до долару США станом на 09.12.2015 року, який менший за той, що встановлений на день ухвалення рішення суду, оскільки питання про стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті за офіційним курсом гривні до долару США станом на день винесення рішення позивачем в ході розгляду справи не ставилось.

Таким чином, підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 10/МК-08 від 25.09.2007 року у сумі 5738,41 доларів США, що за курсом 22,91 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року складає 131 466,97 грн.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1318,00 грн.

Крім того, частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено види судових витрат, до яких, зокрема, відносяться витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

При розгляді справи відповідачі були викликані в судове засідання повідомленням в газету "Урядовий курєр", що підтверджується актом №1417 від 08.02.2013 року, вартість послуги становить 420 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 11, 14, 57, 60, 81, 88, 197, 212-215, 224-226, ЦПК України, 257-259, 264, 509, 530, 533, 554, 559, 526, 611, 625, 629, 638, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про ОСОБА_3 банк України», ст. 61 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 10/МК-08 від 26.02.2008 року у розмірі 5738,41 доларів США, що за курсом 22,91 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.12.2015 року складає 131 466,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1318,00 грн. та витрати за оголошення в газеті в розмірі 420 грн., а всього в розмірі 1738,00 грн., а з кожного 869,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Хараджа