АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Неганова Н.В.
№22-ц/796/3553/2016 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої АллиМихайлівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про припинення, поновлення та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про припинення, поновлення та визнання права власності на квартиру.

Позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на АДРЕСА_1, загальною площею 52.5 кв.м, житловою площею 29.5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку належить ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», заборонити товариству виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири, a також без дозволу іпотекодавця вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

Мотивував заяву тим, що рішення суду, у разі задоволення позову, неможливо буде виконати.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року заяву задоволено частково.

Заборонено проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (), яке знаходиться за адресою - м. Київ, пр. Московський, 28-А.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Допущено негайне виконання ухвали.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити її та задовольнити заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що квартира була набута відповідачем всупереч вимог законодавства.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву частково, суд виходив з того, що забезпечення позову шляхом заборони проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням квартири передбачено законом і такий спосіб є співмірним заявленим вимогам, а його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що квартира № 197 за адресою АДРЕСА_1, є предметом спору, а тому заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами і їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Підстав для застосування інших способів забезпечення позову, що були викладені у заяві - немає.

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді