Справа № 754/2892/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши подану ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт смерті ОСОБА_3.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2016 року, зазначену заяву залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків з тих підстав, що не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У порушення абзацу першого ч. 4 ст. 235 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, взагалі не вказано заінтересованої особи (осіб) і її (їх) адреси місцезнаходження.

У порушення ст. 258 ЦПК України, до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме, доказів про неможливість одержання відповідного документа, що підтверджує факт смерті ОСОБА_3.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, разом із додатками, подані в одному примірнику без їх копій, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

У наданий строк на виконання ухвали від 01.03.2016 року, представник заявника надіслав клопотання з доданими до нього, нової редакції заяви, копією додатків та відмову у проведенні державної реєстрації смерті.

Однак, у порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, нова редакція заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, подана в одному примірнику, що в свою чергу, позбавляє суд можливості виконати вимоги ст. 127 ЦПК України та направити заінтересованій особі, копію нової редакції заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повторно підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подану ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, повторно залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником, даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: