Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння та користування квартири шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить витребувати у відповідачки ОСОБА_2 з незаконного володіння та користування квартиру АДРЕСА_1, шляхом її виселення.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 посилалася на те, що вказана вище квартира, на праві власності належить їй на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15 жовтня 2010 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 листопада 2010 року. Наприкінці 2010 року, на прохання двоюрідної тітки ОСОБА_3, вона дозволила їй поселитися в зазначену належну їй квартиру і тимчасово проживати. Так, як тітка похилого віку, вона періодично приходила до неї і допомагала чим могла. В тому числі і сама оплачувала комунальні послуги, якими користувалася тітка в квартирі. 02 грудня 2015 року, вона подзвонила по телефону до тітки, з метою дізнатися, що їй потрібно принести. Однак трубку телефону взяла громадянка, яка назвалася онукою ОСОБА_3, за прізвищем ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_2 повідомила, що квартира належить їй і вона буде постійно проживати в ній. Наступного дня вона прийшла до належної їй квартири, однак громадянка ОСОБА_2 не пустила її і викликала наряд поліції. В Суворовському РВ поліції м. Одеси їй рекомендували звернутися до суду для вирішення виниклого спору. Місце знаходження тітки ОСОБА_3, їй до теперішнього часу невідомо. Тому просила її позовні вимоги задовольнити та захистити права власності.

Представник позивачки ОСОБА_4 подав до загальної канцелярії суду письмову заяву про повну підтримку позовних вимог та просив розглянути справу у його відсутність на підставі наданих доказів. В разі неявки в судове засіданні відповідачки, просив розглянути справу в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, встановленому законом замовною поштою особисто, за місцем реєстрації її проживання, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до справи (л.с. №№14,21).

Причини неявки суду відповідачка не повідомила.

За заявою представника позивача, на підставі ст. ст. 224, 226 ЦПК України, суд розглянув справу в заочному порядку без участі відповідача.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на праві власності належить позивачці ОСОБА_1, на підставі договору дарування від 15 жовтня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 15 жовтня 2010 року під номером НОМЕР_1 та Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно під номером НОМЕР_2 від 11 листопада 2010 року (л.с. №№7,8,9).

Згідно довідки №270 від 21 грудня 2015 року, виданої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: як власник квартири ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та піднаймач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (л.с. №6).

Із наданих позивачкою талону-повідомлення від 15 грудня 2015 року, про реєстрацію заяви ОСОБА_1 в реєстрі під номером 5648 в Суворовському відділі поліції м. Одеси і висновку інспектора Суворовського відділу поліції в м. Одесі від 31 грудня 2015 року видно, що в квартиру АДРЕСА_1 самовільно поселилася раніше не відома позивачці громадянка, у зв'язку з чим порушено кримінальне провадження №0007666 від 19 грудня 2015 року по якій проводиться досудове розслідування (л.с. №№18,19,20).

Відповідно до ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Будь-яких законних підстав володіння та користування належною позивачці квартирою, відповідачка ОСОБА_2 суду не надала, позовні вимоги ніякими належними та допустимими доказами не оспорювала і не спростовувала.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, ґрунтуються на нормах ст. ст. 386, 387, 391 ЦК України, які регулюють виниклі правовідносини, та підлягають задоволенню. Із незаконного володіння та користування відповідачки ОСОБА_2 слід витребувати квартиру АДРЕСА_1 шляхом її виселення з квартири.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір, оплачений останньою в доход держави при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 386, 387, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з незаконного володіння та користування квартиру АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 баз надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок, сплачених останньою в доход держави при подачі позову до суду.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення, як заочне може бути переглянуте за заявою відповідача, яка подається до Суворовського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку.

Суддя: