Справа №265/4891/16-ц
Провадження №4-с/265/25/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

зацікавлена особа - Лівобережний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполь,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, зацікавлена особа - Лівобережний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполь.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 1995 року з її чоловіка ОСОБА_2 на її ж користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітної доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття. Виконавчий лист за вказаним судовим рішенням перебував на виконанні у Орджонікідзевському відділі ДВС Маріупольського МУЮ Донецької області, а у 2008 році виконавче провадження за ним було припинено у звязку із набуттям донькою повноліття. 21 лютого 2016 року її чоловік ОСОБА_2 помер, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. В ході оформлення спадкових прав на майно нотаріусом було виявлено наявність його обтяження, а саме - накладення арешту. 22 серпня 2016 року вона звернулася до ВДВС за розясненнями з цього приводу, де отримала копію постанови державного виконавця від 27 лютого 2006 року, з якої вбачається, що в межах виконавчого провадження зі стягнення аліментів на її користь з її ж чоловіка було накладено арешт на 1/3 частки квартири АДРЕСА_2. Тому просить суд зобов"язати ВДВС скасувати арешт з 1/3 частки квартири.

ОСОБА_1 на розгляд скарги до суду не з»явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд скарги в її відсутність, в якій просила задовольнити подану скаргу.

Представник зацікавленої особи - ОСОБА_4 на розгляд скарги до суду не з»явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд скарги в її відсутність. При вирішенні скарги покладається на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 серпня 1995 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітної доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

21 лютого 2016 року ОСОБА_2 помер (а.с.6).

Як встановлено судом при розгляді скарги та підтверджується письмовим листом ВДВС від 24 жовтня 2016 року у ОСОБА_2, станом на 07 травня 2008 року була наявна заборгованість по аліментах по виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2 -776 від 15 серпня 1995 року, в межах якого було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Разом з цим, 24 жовтня 2008 року виконавче провадження було завершено у зв»язку з закінченням строку виконання для даного виду стягнення, строк зберігання виконавчого провадження складає 3 роки, тому згідно «Порядку роботи з документами» виконавче провадження на даний час не зберіглося.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і у повному обсязі виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

З урахуванням того, що під час виконання рішення суду у чоловіка скаржниці - ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2016 року була наявна заборгованість по аліментах, що і викликало необхідність державному виконавцю накласти арешт на його майно, однак як вбачається з відповіді ВДВС вищевказане виконавче провадження завершено у зв»язку з закінченням строку виконання для даного виду стягнення, строк зберігання виконавчого провадження сплив, тому суд вважає дії державного виконавця законними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас враховуючи вищенаведені вимоги діючого законодавства України, а також закінчення виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що вимоги про скасування арешту підлягають задоволенню, а такий арешт скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст.6,11,38,57 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, зацікавлена особа - Лівобережний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполь, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, належну боржнику ОСОБА_2, постановою від 27 лютого 2006 року державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції.

В іншій частині задоволення скарги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом п?яти днів з дня її проголошення.

Суддя ________________________