Справа № 349/289/16-ц
Провадження № 2/349/171/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 квітня 2016 року м.Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 в м.Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві зазначено, що 05 серпня 2003 року між нею і відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франкіській області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №33.

Від спільного проживання в шлюбі в них 08.06.2004 року народилася дочка - ОСОБА_3. Спільне проживання між нею і відповідачем склалося невдало. Різні погляди на життя, втрата поваги та любові стали причиною припинення між ними шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Просила шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю із підстав, наведених у заяві. Крім того, пояснила, що спільно не проживають більше року, не підтримують шлюбних стосунків. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що спільно з дружиною не проживає два роки і проживати разом з нею не бажає. Примирення між ними неможливе. Неповнолітня дочка проживає з матір'ю, майнового спору немає. Просив шлюб розірвати.

Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №096448, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, 05 серпня 2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за №33. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.

За час спільного проживання у шлюбі в подружжя народилася дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №208646, виданим 06 липня 2004 року виконкомом Жовчівської сільської ради.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за місцем проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою №20/192/16, виданою 22 березня 2016 року Рогатинським районним сектором управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області.

Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного.

За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, більше року спільно не проживають, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 05 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Рогатинського району Івано-Франківської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за №33 розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано Франківської області через Рогатинський районний суд Івано Франківської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення в цей же термін з часу отримання копії рішення суду.

Головуючий: Лошак О.О.