АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю представника позивача, відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2015 року,

встановила:

В липні 2015 року ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалось на те, що 07 грудня 2006 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 807/06-МК-Ч, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою 22% річних зі строком повернення кредиту до 06.06.2008 року.

Позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, у зв'язку з чим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2009 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 38130,71 грн. на користь банку та з метою примусового виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який у встановленому законом порядку стягувачем був звернений до виконання.

Постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 20.12.2013 року було закінчене виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа та повернуто виконавчий документ банку, оскільки виконавчою службою були отримані відомості, що ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач вважає, що за зобов'язаннями померлого боржника мають нести

_________________________________________________________________

22ц-52/2016 р. Головуючий у І інстанції Галичанський О.І.

Категорія 27 доповідач Савчук М.В.

відповідальність його спадкоємці, а саме - дружина ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_1, які разом з померлим є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Вказує, що на момент відкриття спадщини станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем становить 144885,76 грн. та складається з наступного: сума заборгованості по основному боргу - 2011,43 дол. США (16077, 36 грн.); сума заборгованості по процентах - 2056,37 дол. США (16436,57 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 112371,83 грн.

Просило стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 807/06-МК-Ч від 07.12.2006 року у розмірі 144 885,76 грн. та судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 807/06-МК-Ч від 07.12.2006 року у розмірі 144 885,76 грн. та стягнути судовий збір.

Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушено норми процесуального права.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду про пропуск позивачем строку звернення до суду. В решті рішення не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

________Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

________Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

________Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до відповідачів - спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_3 з вимогою виконати обов'язок спадкодавця - боржника ОСОБА_4 поза межами строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України для звернення з вимогою до спадкоємців про стягнення боргу за кредитним договором.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №807/06-МК-Ч, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 5000 доларів США зі сплатою 22 % річних, строком повернення кредиту до 06.06.2008 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та ОСОБА_5 07 грудня 2006 року укладено договір поруки №01-207/06-МК-Ч, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника ОСОБА_4 в повному обсязі.

За життя ОСОБА_4 належним чином своїх зобов'язань за договором не виконав, внаслідок чого рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.02.2009 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 38130,71 грн. та судові витрати по справі.

На виконання зазначеного рішення судом першої інстанції видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП №19555482, що підтверджується копією виконавчого листа № 2-407 та постановою старшого державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 09.06.2009 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с 12).

Постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 20.12.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-407, виданого 19.05.2009 року, закінчено у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_4

Зазначену постанову від 20.12.2013 року направлено АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 15.12.2014 року (а.с. 11).

22.12.2014 року за №207/06 на адресу Першої Чернівецької державної нотаріальної контори АТ «Банк «Фінанси та Кредит» направило вимогу (претензію) про обов'язок спадкодавця станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 144 885,76 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на ІНФОРМАЦІЯ_1), яка складається з наступного: сума заборгованості по основному боргу - 2011,43 долари США (16077,36 грн.), сума заборгованості по процентах - 2056,37 доларів США (16436,57 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 112371,83 грн., та довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину.

Листом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 20.08.2015 року №1639/02-14-164/2013 повідомлено, що в провадженні нотаріальної контори наявна спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4, відкрита за заявою кредиторів боржника, разом з тим, відомості про осіб, які відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину відсутні.

За змістом ст.ст. 1261, 1268 суд першої інстанції дійшов до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Разом з тим установлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком померлого ОСОБА_4, який прийняв фактично спадщину після смерті останнього відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Даний факт визнаний сторонами і не підлягає доказуванню.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 2.10.1998 року померлому ОСОБА_4, його батькові ОСОБА_1 та ОСОБА_7 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною вище адресою та постійно проживає у належній йому та сину на праві спільної сумісної власності квартирі.

Згідно даних регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій №7341 від 29 січня 2016 року за ОСОБА_4 зареєстровано автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з НОМЕР_1.

Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є його батько - ОСОБА_1, оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав у встановлений законом строк заяву про відмову від прийняття спадщини.

Отже встановлено, що позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» дізнався про смерть боржника 22.12.2014 року.

З позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, як до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося лише 06.07.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так відповідно до вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Результат аналізу указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Оскільки днем відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті спадкодавця, тобто 02 лютого 2013 року, про смерть боржника ОСОБА_4 позивачу стало відомо 22.12.2014 року, то шестимісячний строк пред'явлення вимоги позивачем ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до спадкоємців згідно ч. 2 ст.1281 ЦК України сплив 22 червня 2015 року. Проте до суду банк звернувся з вимогою до спадкоємця лише в липні 2015 року, тобто з пропуском передбаченого шестимісячного строку. Також пропущено і передбачений законом строк протягом одного року від настання строку вимоги в разі якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину починаючи з 02 лютого 2013 року - дня смерті боржника протягом одного року, тобто по 02 лютого 2014 року.

Таким чином, виходячи з наведеного та відповідно до положень ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивач ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» позбавлений права вимагати від спадкоємців виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки пропущено строк пред'явлення вимог до спадкоємців.

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 08 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Стаття 1281 ЦК України не містить обов'язку пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємців шляхом саме звернення до суду, оскільки частиною другою зазначеної норми передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги саме до спадкоємців, а не до нотаріальної контори.

Зазначене вище спростовує доводи апелянта про те, що Банком дотримано вимог ст. 1281 ЦК України щодо пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємців.

Помилковим є висновок суду про те, що банком не заявлені вимоги, передбачені ст. 625 ЦК України, як одна з підстав відмови у задоволенні позову, проте це не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та вірно застосував норми матеріального та процесуального права до даних правовідносин.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: