АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3343/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОніщукМ.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Сливка А.В.,

за участю:

представника позивача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року про відмову в ухваленні додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2015 відмовлено в задоволення заяви позивачів про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат. Вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд не вирішив питання про судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відтак їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції виходи з безпідставності та необґрунтованості заяви.

З вказаним висновком погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. При зверненні до суду з даним позовом позивачем ОСОБА_3 сплачено 3 654 грн. судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 29).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2015 позов задоволено:

- визнано за ОСОБА_3. право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку та на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_8., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнано за ОСОБА_5. право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_8., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду сторонами не оскаржено.

У листопаді 2015 позивачі звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту ухваленого судом рішення вбачається, що суд питання розподілу судових витрат не вирішував.

Згідно вимог ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене та враховуючи сплату позивачем ОСОБА_3 судового збору при зверненні до суду і не вирішення судом питання розподілу судових витрат під час ухвалення рішення по суті спору, що передбачено вимогами процесуального закону, колегія суддів, приходить до висновку про необґрунтованість відмови в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням заяви про ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з цим, не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги щодо ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312 п. 3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року про відмову в ухваленні додаткового рішення - скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва