У х в а л а

ІМенем УКраїни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 1 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом. Зазначала, що з лютого 2010 року по листопад 2014 року вона проживала спільно з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За цей час за спільні кошти вони придбали майно: газову піч «Гефест 1200С» вартістю 1841 грн, холодильник вартістю 3816 грн, хлібопіч «Тефаль» вартістю 1519 грн, унітаз вартістю 1500 грн, рукомийник, тумбу та шафу на суму 1000 грн, ванну вартістю 1950 грн, кондиціонер вартістю 3000 грн, мульти-варку PMC 0517АД вартістю 1550 грн, аерогриль «Сатурн» вартістю 870 грн та соковижималку «Висборг» вартістю 570 грн, а всього на суму 16927 грн. Посилаючись на те, що після припинення сімейних відносин згоди щодо поділу майна сторони не досягли, просила задовольнити позов.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2015 року позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без шлюбу у період з 2 лютого 2010 року по 5 листопада 2014 року. Визнано спільним сумісним майном сторін: газову піч «Гефест 1200 С» вартістю 1841 грн, холодильник вартістю 3816 грн, хлібопічку «Тефаль» вартістю 1400 грн, унітаз вартістю 1500 грн, рукомийник, тумбу та шафу вартістю 1000 грн, ванну вартістю 1950 грн, кондиціонер вартістю 3000 грн, мультиварку електричну РМС 0517АД вартістю 1550 грн, аерогриль «Сатурн» ST-C09153 вартістю 870 грн, соковижималку «Висборг» YS 349 вартістю 570 грн, а всього на суму 16927 грн. Поділено спільне сумісне майно та передано його у власність ОСОБА_3, стягнуто з останньої на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію його частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 8463 грн 50 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 1 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанцій.

ОСОБА_3 у касаційній скарзі ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень, передачу справи на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанцій. Вважає, що судами неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норм процесуального права.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ спільного сумісного майна.

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулась в Краматорський міський суд Донецької області до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з липня 2007 року по листопад 2014 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом і просила встановити факт її проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з відповідачем за то й же період, що і ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухваленим судом першої інстанції рішенням вирішено питання про її права та обов'язки, а відтак вона має право на його оскарження.

Доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд має з'ясувати такі факти: спільне проживання осіб, наявність спільного побуту; взаємних прав та обов'язків.

Можливість визнання проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від їх встановлення та доведеності.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства позивач не подала, тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно долучених до справи документів у період з 18 березня 2009 року по 27 вересня 2011 року ОСОБА_4 був зареєстрований у АДРЕСА_1 в якій в цей період була зареєстрована та проживала ОСОБА_6

Проведення ОСОБА_4 реєстрації місця проживання у цьому жилому приміщенні виключає його постійне проживання за іншою адресою.

Викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим на підставі поданих сторонами доказів, і ґрунтуються на нормах матеріального права. Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Доводи касаційних скарг наведеного і зроблених в рішенні апеляційного суду висновків не спростовують.

Посилання у касаційних скаргах на те, що ОСОБА_4 визнавав позов ОСОБА_3, наслідком чого має бути його задоволення, підлягають відхиленню.

За змістом ст. 174 ЦПК України визнання відповідачем позову не повинно порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, правильно виходив з відсутності підстав для прийняття визнання ОСОБА_4 позову.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає без змін ухвалене апеляційним судом рішення.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 1 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук