Справа №461/6758/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами укладений 18 травня 1991 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у 2001 році. На даний час позивач проживає у шлюбі без державної реєстрації з іншою жінкою, з якою планує створити сім'ю, тому вважає, що подальше перебування у шлюбі з позивачем суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив шлюб розірвати. Пояснив, що він проживає однією сім'єю з ОСОБА_7, у них народилася донька, і він має намір одружитися з нею.

Відповідач проти позову заперечила, у його задоволенні просила відмовити та надати строк для примирення. Суду пояснила, що між нею та позивачем склалися специфічні подружні стосунки, оскільки у останнього своє бачення на шлюб. ОСОБА_1 постійно не проживає з нею, однак приблизно один раз на два місяці він приїздить та допомагає у вирішенні побутових питань. Він надавав їй доручення на розпорядження належним йому майном. У 2004 році вони разом відпочивали на протязі місяця. Вважає, що сім'я продовжує існувати і підстави для розірвання шлюбу відсутні, так як відносини між ними засновані на довірі, любові та повазі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 18 травня 1991 року та зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Самбірського міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 120 (а.с.10). Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей (а.с.7-8).

Згідно даних свідоцтва про народження ОСОБА_1, її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.112).

У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного та психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що позивач та відповідач не проживають разом не менше 10 років. При цьому, весь цей час ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мають стосунки подружжя, у них народилася донька, вони ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подані відповідачем копії письмових документів (а.с. 99-111) свідчать не про існування шлюбу, а про цивільно-правові та аліментні обов'язки між сторонами. Крім того, посилання відповідача на специфічні взаємовідносини у шлюбі, за наявності у позивача іншої сім'ї, - суперечить засадам моральності суспільства.

Згідно зі ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку що шлюб між сторонами фактично розпався, позивач не бажає перебувати у шлюбі, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Оскільки у позові не заявлено вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 212, 215-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 18 травня 1991 року та зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Самбірського міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 120.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д.Фролова