Дата документу 17.10.2016
Справа № 320/3230/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати дійсним договір дарування земельної ділянки від 25.10.2007, укладений між її батьком та нею. Свій позов мотивує тим, що батько подарував їй земельну ділянку. 10.11.2006 за відповідачкою встановлено право власності на земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу. 29.03.2010 батько позивачки помер. Відмова батька від своєї ділянки на користь ОСОБА_2 в матеріалах справи № 2-421/2012 відсутня, а отже батько не відмовлявся від ділянки з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.11.2006, оскільки тільки за згодою власника можливо відчуження його майна на користь іншої особи.

Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, пояснила, що 25.10.2007 батько подарував їй земельну ділянку, 29.03.2010 батько помер. Проте за відповідачкою визнано право власності на земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.11.2006, в матеріалах іншої цивільної справи відсутня відмова батька від своєї ділянки на користь відповідачки, а отже земельна ділянка залишилася власністю її батька з 10.11.2006.

Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає, в своїх запереченнях вказує, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду 20.11.2012, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування, який є предметом спору. У вказаному рішенні суд прийняв до уваги, що під час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку між батьком позивачки та нею до неї перейшло право власності і на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, а також те, що під час укладення договору дарування земельної ділянки 25.10.2007 між батьком позивачки та позивачкою не було враховано факт знаходження на цій земельній ділянці житлового будинку, який уже належав їй та відповідно і земельна ділянка не могла бути відчужена іншій особі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.10.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв.м., кадастровий номер :02:038:0001, яка розташована за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, надану як присадибна ділянка, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 25.10.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 4427.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012 визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 600 кв. м. розташовану за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 кв. м. з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.11.2006; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв. м., розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, укладений 25.10.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 4427; встановлено постійний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 на експлуатацію трубопроводів з газопостачання, водопостачання по земельній ділянці, площею 55,972 кв. м., яка розташована за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1/1, та належить ОСОБА_1, для можливості експлуатації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 і розташований за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки/а.с.21-27/.

Отже судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 20.11.2012, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв. м., розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул. Бердянська, 1, укладений 25.10.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 4427.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також підстав в розумінні ст. 220 ЦК України немає для задоволення позову.

Таким чином, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: