Справа № 487/1853/16-ц
Провадження № 2/487/1323/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С., представника позивача ОСОБА_1,відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договору дарування не дійсним,

В С Т А Н О В И В

08.04.2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання не дійсним договору дарування частки квартири, укладеного між відповідачами, що був посвідчений 02.10.2015 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6

В позові позивач вказав, що 30.09.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, , в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, марки БМВ Х5, номерний знак НОМЕР_1. Відповідача ОСОБА_5, з вини якого було скоєно вищезазначене ДТП , відповідно до постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.11.2015 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Але , як стверджує позивачка в позовній заяві, відповідач ОСОБА_5, з метою приховання майна для подальшої можливості ухилення від необхідності відшкодування матеріальної шкоди за рахунок належної йому частки квартири, 02.10.2015 року подарував своєму батьку ОСОБА_2 належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що вказана угода є фіктивною, вчинена без наміру створення правових наслідків, на підставі ст. ст.203,215,216, 234 ЦК України позивач просила задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову , посилаючись на його безпідставність та недоведеність.

Представник третьої особи , Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з*явилась.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють його лише для вигляду, знаючи заздалегідь , що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину учасники мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.11.2015 року, яка міститься в матеріалах справи ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , а саме за те, що він 30.09.2015 року, керуючи належним йому автомобілем в порушення Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з рухаючимся по головній дорозі автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4. В результаті ДТП транспортний засіб ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження , що завдало матеріальних збитків ОСОБА_4

Відповідно до наданої державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори копії договору дарування , встановлено, що 02.10.2015 року державним нотаріусом ОСОБА_6 було посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_5, подарував належну йому 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 своєму батьку ОСОБА_2

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

За такого, відповідно до викладених вимог закону, суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно їх змінювати.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ч. 2 ст. 15 ЦК України обраний особою спосіб захисту повинен не суперечити загальним засадам цвільного законодавства.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права інших осіб або державні чи суспільні інтереси.

Позивач не є власником майна, яке є предметом договору дарування від 02.10.2015 року, та не має ніякого відношення до вищезазначеної спірної квартири, частка якої була подарована одним відповідачем іншому.Крім того, доказів того, що вказана угода є фіктивною представник суду не надав. Його саме лиш посилання на те, що він підозрює, що відповідач ОСОБА_5, з метою приховання майна для подальшої можливості ухилення від необхідності відшкодування матеріальної шкоди за рахунок належної йому частки квартири,уклав вищезазначену спірну угоду суд розцінює критично, оскільки доказів цього він суду не надав.Не надано також суду і докази того, що відповідач, з вини якого скоєно ДТП ухиляється від відшкодування матеріальної шкоди та що така шкода завдана позивачу.

Отже, укладена між відповідачами угода -договір дарування частки квартири не порушує особистих немайнових або майнових прав ОСОБА_4, які підлягають захисту судом відповідно до статей 3 та 15 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договору дарування не дійсним відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.