Єдиний унікальний номер 233/2267/15-ц Номер провадження 22-ц/775/710/2016
Головуючий у 1 інстанції Леміщенко О.О.
Доповідач Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Постолової В.Г.

Суддів : Жданової В.С., Будулуци М.С.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи Управління Держземагенства у Костянтинівському районі Донецької області, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилалася на те, що вона з 1981 року є власником будинку за адресою АДРЕСА_1, у 2008 році вона приватизувала земельну ділянку за цією ж адресою та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,500 га . Оскільки вищевказаний державний акт на земельну ділянку був виданий з порушенням норм діючого законодавства у неї виникли суперечки з сусідами, які мешкають по АДРЕСА_2 стосовно розміщення їхнього паркану на її приватній территорії. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 8.08.2013 року державний акт серії НОМЕР_1 , виданий 18.02.2008 року визнаний недійсним, 02.10.2014 року вона отримала нове свідоцтво про право власності на земельну ділянку , розміром 0,0546 га, кадастровий номер НОМЕР_2. До теперішнього часу паркан сусідів знаходиться на її приватній території, чим порушується її право на володіння та розпорядження її власним майном. З цього приводу вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів , прокуратури, міської ради. На вимоги перенести паркан з її земельної ділянки відповідачка не реагує.

Крім того, на сусідській земельній ділянці знаходиться вигрібна каналізаційна яма, яка розташована на відстані 2,5 метрів від її будинку, від якої постійно йде неприємний запах,через надмірну вологу, яка йде з ями, фундамент її будинку потріскався, що завдає їй багато незручностей. Добровільно перенести цю яму сусіди не бажають.

Просила зобов*язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні належної їй земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого нею паркану між їхніми ділянками та знищення вигрібної каналізаційної ями, яка знаходиться на території домоволодіння відповідачки. В подальшому позивачка доповнила позовні вимоги та просила зобов*язати відповідачку повернути 6 металевих труб, демонтованих при встановлені нового паркану посилаючись на те, що коли відповідачка знімала старий паркан та встановлювали новий , то спиляли належні їй металеві труби, на які він був прикріплений, завалили знятий шиферний паркан їй на виноград,труби забрала та не повертає.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи Управління земельних ресурсів у м. Костянтинівка Донецької області .

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Зобов*язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 6 демонтованих металевих труб. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині не задоволених позовних вимог та ухвалити нове про їх задоволення , посилаючись на незаконність рішення, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, невідповідність висновків суду обставинам по справі, неправильне застосування норм матеріального права.

Позивачка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та 3-і особи не з*явилися до суду апеляційної інстанції, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до рекомендованих повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача , пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень допущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами .

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися за захистом своїх порушених , не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заявляючи позов про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, позивач повинен довести факт порушення його прав, вчинення неправомірних дій відповідачем, причинний зв'язок між діями відповідача і порушенням прав позивача, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог стосовно усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення паркану , суд виходив з відсутності у позивачки будь-яких перешкод в користуванні належної їй земельної ділянки у зв*язку з не підтвердженням факту зменшення розміру її земельної ділянки за рахунок встановлення нового паркану відповідачкою та відповідністю розмірів та меж земельних ділянок правовстановлюючим документам на них.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог стосовно зобов*язання відповідачки знищити вигрібну яму, суд виходив з того, що позивачкою не доведено існування перешкод в користуванні належної їй земельної ділянки через створення на земельній ділянці відповідачки вигрібної ями.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд площею 0,0546 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на землю № НОМЕР_3, виданого 02.10.2014 року реєстраційною службою Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.12.2008 року, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 та яка відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.12.2008 року придбала у ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 0,0522 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4.

Судом встановлено,що земельні ділянки сторін є сусідніми та мають одну спільну межу.

Встановлено, що на час проведення землевпорядних робіт та на момент отримання позивачкою свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 02.10.2014 року № НОМЕР_3 вона не мала претензій до розташування меж належної їй земельної ділянки та її площі.

Вказані обставини підтверджуються проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надавалася позивачці у власність за адресою АДРЕСА_1, який було перевірено та внесено до Державного земельного кадастру 17.07.2014 року .

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання , який міститься в матеріалах проекту, межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0546 га були закріплені в натурі межовими знаками встановленого зразка у кількості 8 шт. , вказаний акт було підписано позивачкою, яка не мала претензій до розташування меж належної їй земельної ділянки та її площі (а.с.36-54).

Відповідно до висновку за результатами проведення вимірів зовнішніх меж присадибних земельних ділянок сторін , який було проведено за клопотанням позивачки ОСОБА_1 зайвих земель, що були у користуванні позивачки та відповідачки виявлено не було.

Фактичні межі земельних ділянок сторін у подавляючий більшості співпадають з межами, зазначеними в правовстановлюючих документах на землю, або мають незначні відхилення в ту чи іншу сторону.Одні з найважливіших розмірів земельних ділянок при розгляді даного земельного спору по суті( розміри сторін земельних ділянок вздовж лицевої сторони вулиці та розмір спільної сторони, якою обидві земельні ділянки безпосередньо межують одна з одною) у даному випадку повністю співпадають з даними, зазначеними в правоустановлюючих документах (відповідно 10,45 м та 46,40 м у земельній ділянки ОСОБА_1 та 11.0м та 46,20 м у ОСОБА_2 ). Твердження позивачки , що її цегляний паркан,побудований по вул. Шевченко(передня сторона земельної ділянки зі сторони вулиці) має загальну довжину 10,10 м і це є безпосередньо розміром земельної ділянки з даної сторони, спеціалістом не взяті до уваги,оскільки це є лише довжина спорудженого паркану, але ніяк не розмір межі.

Доказів на підтвердження факту зменшення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 за рахунок встановлення нового паркану відповідачкою ОСОБА_2 позивачкою не надано.

Судом встановлено, що вигрібна яма , про яку позивачка зазначає в позові знаходиться за межами її земельної ділянки , на земельній ділянці відповідачки , на відстані приблизно 2 м від огорожі з нею та на відстані приблизно 2,5 м. від житлового будинку позивачки . Вигрібна яма засипана грунтом, розмір її в плані приблизно 2х2 м.

Судом встановлено, що вона розташована в порушення вимог п.п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць ближче, ніж 20 м. від стіни будинку, належного позивачці.

Звертаючись до суду з вказаним позовом , позивачка посилалася на те, що від неї йде постійний неприємний запах, та через неправильне її розташування пошкодився фундамент її будинку.

В матеріалах справи відсутні докази, що спорудженням вигрібної ями відповідачкою на своїй земельній ділянці порушуються особисті майнові та немайнові права позивачки , завдаються незручності , а також нею не надано доказів про зв'язок між пошкодженим фундаментом будинку та спорудженням відповідачкою вигрібної ями .

За вказаних обставин суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог стосовно усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення паркану та знищення вигрібної ями.

Розглядаючи справу судом першої інстанції , відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Доводи скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає. В решті рішення суду сторонами не оскаржується.

Керуючись ст. ст.303,307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: