Справа № 758/1132/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту володіння 1/5 частиною квартири на праві приватної власності та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, однак з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 111 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12 своєї Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

У порушення вищезазначених норм законодавства, позивачкою в поданій до суду позовній заяві об'єднано позовні вимоги як майнового так і немайнового характеру (встановлення факту, визнання права власності), однак незважаючи на вимогу ч. 5 ст. 119 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не надано до суду документ, що підтверджує сплату судового збору за пред'явлення вимог немайнового характеру в розмірі встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», однак судовий збір сплачено лише за позовні вимоги майнового характеру.

Крім того, слід зазначити, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи суть позовних вимог та виходячи із змісту позовної заяви, вбачається, що позивачкою невірно зазначено суб'єктний склад кола осіб, необхідних для розгляду справи по суті, оскільки не зрозуміло яким чином відповідачі порушили її право на спадкове майно або перешкоджають його здійсненню, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити наявність спору.

Так у описовій частині позовної заяві позивачка має визначити якими конкретними діями відповідачів порушуються її права та докази, що ці обставини підтверджують, тобто вказати, що існує порушення відповідачами прав позивача та шляхи їх поновлення та вказати, які ж правовідносини між ними виникли. Також не зазначено, в який спосіб порушено право позивачки та яким чином.

Крім того, позивачкою не викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо встановлення факту володіння за життя її батьком ОСОБА_5 1/5 частиною квартири АДРЕСА_1.

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність залишення матеріалів позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.119-120 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту володіння 1/5 частиною квартири на праві приватної власності та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши заявнику строк 3 дні з дня отримання копії даної ухвали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Зобов'язати позивачку при поданні до суду матеріалів для усунення недоліків заяви, надати докази в підтвердження дати отримання ухвали про усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич