Справа № 452/18/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" лютого 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що перебувала із ОСОБА_2 у шлюбі, зареєстрованому 17.09.1983 року. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано та встановлено, що сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують.

В період шлюбу до моменту розірвання шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, відповідачем було отримано за рішенням виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів № 19 від 04.02.1994 року земельну ділянку площею 1000 кв.м. під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1. Також відповідач набув у власність земельну ділянку під будову гаража розміром 20 кв.м. згідно рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів № 65 від 26.04.1995 року.

З врахуванням того, що вказане майно набуте подружжям, а саме сторонами по справі, за час шлюбу і належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, тобто виділити у власність кожному із сторін по ? частині земельної ділянки загальною площею 1000 кв.м. під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1 та по ? частині земельної ділянки загальною площею 20 кв.м. для будівництва гаражу в м. Рудки Самбірського району.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні змінив позовні вимоги і просив виділити у власність кожному із сторін по ? частині земельної ділянки загальною площею не 1000 кв.м., а 800 кв.м. (відповідно до представленої відповідачем копії Державного акту на право приватної власності на землю) під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1. В іншій частині позовні вимоги залишені без змін.

Відповідач ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позов визнав та згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що у нього немає жодних заперечень з приводу даного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до копії рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2015 року, відомо про факт укладення шлюбу між сторонами, дату і місце його реєстрації. Також відомо, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між сторонами. Вказане рішення вступило в законну силу, в апеляційному порядку не оскаржувалось. ( а.с. 27 ).

Із копії рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів від 04.02.1994 року № 19 відомо про надання дозволу ОСОБА_2 на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площею 1000 кв.м. в АДРЕСА_1. ( а.с. 5 ).

Згідно копії рішення виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів від 26.04.1995 року № 19 відомо про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 20 кв.м. для будівництва гаража. ( а.с. 6 ).

У відповідності до положень ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно положень ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно постанови п. 22 Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Суд доходить висновку, що оскільки спірне майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, воно є подружнім і частки кожного із них є рівними. Ні домовленістю, чи шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову є безумовним, кожний із подружжя набуває право власності по ? частині земельної ділянки загальною площею 800 кв.м. під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1 та по ? частині земельної ділянки загальною площею 20 кв.м. для будівництва гаражу в м. Рудки Самбірського району.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених позивачкою позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 130, 174, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60, 69-72 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину земельної ділянки загальною площею 800 кв.м. під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_2 ? частину земельної ділянки загальною площею 800 кв.м. під будівництво власного будинку в АДРЕСА_1..

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину земельної ділянки загальною площею 20 кв.м. для будівництва гаража в м. Рудки Самбірського району, яка була виділена рішенням Виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів № 65 від 26.04.1995 року.

Виділити у власність ОСОБА_2 ? частину земельної ділянки загальною площею 20 кв.м. для будівництва гаража в м. Рудки Самбірського району, яка була виділена рішенням Виконавчого комітету Рудківської міської ради народних депутатів № 65 від 26.04.1995 року.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя