Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В, секретаря судового засідання Степаненко Л.М., представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 22.10.2015 року позовні вимоги позивача було задоволено та стягнуто загальну заборгованість за кредитом на суму 69486,79 грн. Згідно ухвали суду від 29.12.2015 року заочне рішення скасовано, а справу призначено до судового розгляду у загальному порядку.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2011 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_3 було укладено договір банківського обслуговування. Згідно даного договору позивач надає кредит відповідачеві на поточні потреби в розмірі 15 000 гривень, термін повернення кредиту - 08.07.2014 року.

Позивач свої зобовязання виконав.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Станом на 12.08.2015 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 69243 грн. 19 коп., яка складається з наступного: 7518,02 грн. кредит; 3110,19 грн. - відсотки; 5250,00 грн. комісія за РО; 53364,98 грн. - плата за пропуск платежів.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на неналежне виконання зобовязань відповідачем по справі, позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором банківського обслуговування №ВlаЖГА00050879 від 08.07.2011 року в сумі 69243 грн. 19 коп.

У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача позовні вимоги банку у судовому засіданні визнав частково та зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги щодо тіла кредиту, заборгованість по відсоткам та комісії. Не визнає позовні вимоги про стягнення плати за пропуск платежів, оскільки вказана сума не зрозуміло яким чином розрахована. Її назва не урегульована діючим законодавством. Враховуючи судову практику вказана сума має бути розрахована з розрахунку можливості стягнення пені за 1 рік, що за розрахунком відповідача становить 9086,76 грн. З урахуванням матеріалів справи, з огляду на майновий стан ОСОБА_3 просить зменшити розмір пені до 1 тис.грн., оскільки банком не доведено, що він зазнав значних збитків внаслідок несплати кредиту. До позовних вимог про стягнення заборгованості по пені прохає застосувати строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, причини неявки суд не повідомив.

Суд заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

08.07.2011 року між ОСОБА_4 акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_3 було укладено договір банківського обслуговування. Згідно даного договору позивач надає кредит відповідачеві на поточні потреби в розмірі 15 000 гривень, термін повернення кредиту - 08.07.2014 року. Договором визначена процентна ставка у вигляді 15% річних.

Погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення заборгованості по кредиту щомісячними платежами не пізніше 8 числа кожного місяця.

Відповідно до п.п.8, 9 спеціальної частини Договору у разі порушень умов Договору відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,50% за кожен день прострочення від суми невиконаних грошових зобов'язань та штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Комісія за управління кредитом становить 1,75% від суми кредиту (п.4 спеціальної частини Договору).

Спеціальна частина договору кореспондується з пунктом 4.3 загальної частини договору, якою передбачено, що у випадку прострочення позивальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позивальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань ( а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Пунктом 4.4. договору передбачено, що питання стягнення вказаного платежу є правом банку.

Уклавши з ПАТ "ВіЕ Бі банк" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушив та належним чином не виконав свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно наданого позивачем станом на 12.08.2015 року розрахунку відповідач має заборгованість за кредитом на суму 69243 грн. 19 коп., яка складається з наступного: 7518,02 грн. кредит; 3110,19 грн. - відсотки; 5250,00 грн. комісія за РО; 53364,98 грн. - плата за пропуск платежів.

Взаємовідносини, що склались урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачають, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та згідно ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 174 ЦПК України позовні вимоги про стягнення з відповідача тіла кредиту, відсотків та комісії за управління кредитом ніким не оспорюються та є такими, що підлягають до задоволення. Визнання позову у цій частині відповідає нормам законодавства та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Щодо стягнення пені (неустойки) (плата за пропуск платежів зазначив позивач у позовній заяві), то суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на перевищення у п»ять разів суми пені, розміру завданих банку збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до їх розміру, тобто до 15878,21 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту, розміру заборгованості за відсотками та розміру комісії за управління кредитом. Оскільки розрахунок пені здійснено з урахуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за не доцільне застосовувати по справі строки позовної давності, про які було заявлено представником відповідача при наданні заперечень на позовну заяву.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач за порушення зобов'язань за кредитним договором повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості за кредитом 7518,02 грн., заборгованість за відсотками 3110,19 грн., 5250,00 грн. комісія за управління кредитом, а також плату за пропуск платежів ( пеню) 15878,21 грн., а разом 31756,42 грн.

Заперечення позову з боку відповідача, які наведені у виготовленому відповідачем розрахунку не спростовують позовні вимоги позивача щодо стягнення пені. Банківські квитанції про сплату коштів по кредиту не містять відомостей про розподіл платежів по їх категоріям, що не може слугувати належним доказом, який спростовує нарахування пені по даному кредиту. Окрім того, суд відхиляє розрахунок відповідача щодо коригування розміру пені до 1000 грн., оскільки вказаний розрахунок не відповідає розміру завданих банку збитків та є не вмотивованим. При визначенні розміру пені суд врахував, що відповідач не працює, оскільки трудова книжка на ім»я ОСОБА_3 видана 01.10.2007 року не містить відомостей про працевлаштування. Згідно довідки Оржицького районного центру зайнятості від 12.01.2016 року відповідач допомоги по безробіттю не отримує.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, яка вважає, що її право порушене, самостійно визначає спосіб його захисту, передбачений ст. 16 ЦК України. За положеннями ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. З огляду на те, що даної норми відповідачем при обгрунтуванні заперечень на позов дотримано не було, то і підстав для врахування їх змісту суд не вбачає.

В порядку ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, оскільки позивач при подачі позову (28.08.2015 року) звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 536, 530, 551, 611, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 88, 215, 224-226 ЦПК України, п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір (у редакції на момент виникнення спірних відносин), суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: 37700, Полтавська область, смт. Оржиця, вул. Бумажкова, 85, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" (юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, п/р 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО 321024, ) заборгованість за договором банківського обслуговування №ВlаЖГА00050879 від 08.07.2011 року в розмірі: тіло кредиту - 7518,02 грн., заборгованість за відсотками 3110,19 грн., 5250,00 грн. комісія за управління кредитом, плату за пропуск платежів ( пеню) 15878,21 грн., а разом 31756,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 317,56 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Сторони апеляційну скаргу на рішення суду можуть подати протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності у судовому засіданні з моменту отримання рішення суду до апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В. Грузман