Справа № 161/117/16-ц
Провадження № 2/161/1065/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд розірвати договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» та ним. Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» 31 637,00 гривень сплачених за товар неналежної якості. Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» 3 600,00 гривень понесених витрат на доставку та розвантаження товару неналежної якості. Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» 5 000,00 гривень моральної шкоди, з підстав, викладених в позовній заяві.

Ухвалою суду від 15 лютого 2016 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів було призначено судову товарознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 26 липня 2016 року було відновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 «ІБР» в судовому засіданні заявлений позов в частині щодо ОСОБА_5 «ІБР» не визнав позов та пояснив, що будь-яких правовідносин між сторонами не існувало взагалі. Просив відмовити в задоволенні позову частині предявлення позовних вимог до ОСОБА_5 «ІБР».

Представник відповідача ОСОБА_4 Пацура А-Н.А. в судовому засіданні заявлений позов в частині щодо ОСОБА_4 не визнала та пояснила, що її довіритель лише був посередником щодо перерахування та отримання грошових коштів від позивача на користь ПП ОСОБА_6 Просив відмовити в задоволенні позову частині предявлення позовних вимог до ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом при розгляді справи встановлено, і цього не заперечувалось самим позивачем, що замовлення газобетонних блоків марки D500 розміром 600х300х200 з межею міцності при стисненні 25кг/м.2 було здійснено ним за рекламними оголошеннями заводу виробника будівельних матеріалів ТМ «ІБР-ЕКО», розміщеними в мережі інтернет.

При цьому судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що будь-яких правовідносин між позивачем та безпосередньо ОСОБА_5 «ІБР» не було взагалі. Так як всі відносини позивача щодо вказаних блоків відбувалися безпосередньо з фізичною особою ОСОБА_7 і це підтвердив сам позивач в ході судового розгляду справи по суті.

Також судом встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що газобетонні блоки в кількості 37,44 метрів кубічних були відпущені ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_3 через ОСОБА_8, за суму 31 363,80 гривень (а.с. 14).

Також судом встановлено, що відповідно до умов договору про надання послуг № 02/03/15 від 02 березня 2015 року, укладеному між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_4 зобовязалась приймати на власний рахунок та передавати ФОП ОСОБА_6 грошові кошти, сплачені клієнтами за будівельні матеріали.

Також судом достовірно встановлено, що будь-яких правочинів між ОСОБА_5 «ІБР», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 взагалі не вчинялося. Так як газобетонні блоки ОСОБА_3 в кількості 37,44 метрів кубічних були відпущені безпосередньо ФОП ОСОБА_6, через ОСОБА_8, який здійснив доставку блоків транспортом на загальну суму 31 363,80 гривень.

При цьому позивачем, на засадах змагальності сторін, суду не доведено, що ФОП ОСОБА_6 перебував у договірних господарських відносинах з заводом-виробником газобетонних блоків ТМ «ІБР-ЕКО», які були доставлені позивачу. Крім того, взагалі відсутні будь-які договірні відносини між ОСОБА_5 «ІБР», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу будівельних матеріалів.

Крім того, не підлягає до задоволення позовна вимога про 5 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено і це вбачається із самої позовної заяви та доданих до неї письмових матеріалів, що позивачем на засадах змагальності сторін взагалі не мотивовано, в чому полягає моральна шкода, не надано доказів на підтвердження обґрунтування заподіяння моральної шкоди завданої внаслідок невиконання умов договору в сумі 5 000,00 гривень. Оскільки лише висновок судово-психологічної експертизи може бути доказом щодо заподіяння розміру моральної шкоди. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що будь-яких правовідносин між позивачем та ОСОБА_5 «ІБР» і ОСОБА_4 не було взагалі. Оскільки всі відносини позивача щодо газобетонних блоків відбувалися безпосередньо з фізичною особою ОСОБА_7. При цьому газобетонні блоки в кількості 37,44 метрів кубічних ОСОБА_3 були відпущені ФОП ОСОБА_6, через ОСОБА_8 на загальну суму 31 363,80 гривень. Так як відповідачі жодним чином не порушували права і законні інтереси позивача. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст.10, 57, 60, 61, 212 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «ІБР» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення в повному обємі складено

21 жовтня 2016 року.