Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4248/14-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 48 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову зазначала, що з 19 травня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Під час перебування у шлюбі за їх спільні з відповідачем кошти згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2012 року ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, вартістю 77089 грн.

Крім того, у цей же період було придбано рухоме майно, а саме шафа-купе, диван, стінку „Юлія", хлібопічку та інше. Розділити майно в добровільному порядку відповідач не бажає.

За наведених обставин та після уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просила поділити майно, виділивши їй у власність 51/100 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами згідно варіанту поділу № 2 загальною вартістю 178 017 грн., а також частину рухомого майна: диван «Американка», стінку «Юлія» горіх, обігрівач «Delong ht», велосипед двохколісний дитячий, а всього майна на загальну суму 183 562 грн. Стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію різниці вартості частки житлового будинку в розмірі 16 292 грн.

Решту майна залишити у власності ОСОБА_2

Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 наступне майно: 51/100 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, згідно варіанту № 2 висновку судового експерта, загальною вартістю 178 017,00 грн. Також виділено рухоме майно загальною вартістю 5 445 грн. Всього ОСОБА_1 виділено майна на загальну суму 183 562,00 грн.

ОСОБА_2 виділено 49/100 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, згідно варіанту № 2 висновку судового експерта, загальною вартістю 145 433,00 грн. Також виділено рухоме майно вартістю 13 705,94 грн. Всього ОСОБА_2 виділено майна на загальну суму 159 138,94 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 провести переобладнання приміщень будинку для ізоляції окремих виділених частин будинку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію різницю вартості частки житлового будинку в розмірі 16 292,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині розподілу нерухомого майна, виділивши у його власність спірний житловий будинок з надвірними будівлями, присудивши з нього на користь позивача грошову компенсацію вартості половини будинку в сумі 161 725 грн.

Зокрема зазначає, що запропоновані експертом варіанти розподілу житлового будинку фактично не були погоджені виконавчим комітетом Коростенської міськради, що виключає можливість поділу даного нерухомого майна. Також вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки поклав обов'язок по проведенню переобладнання будинку лише на нього, хоча такі вимоги позивачем не ставилися.

Рішення суду в частині поділу рухомого майна, розподілу судових витрат сторонами не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, в апеляційній скарзі оскаржуючи рішення в частині поділу нерухомого майна відповідач посилається на те, що суд ухвалив рішення про поділ будинку і споруд фактично без погодження виконавчим комітетом Коростенської міської ради запропонованих експертом варіантів розподілу. Тому вважає, що розподіл даного нерухомого майна можливий лише шляхом сплати одному із співвласників грошової компенсації половини вартості спірного майна, а іншому співвласнику виділ всього будинку та господарських споруд. У зв'язку з цим просив змінити рішення суду, виділивши йому житловий будинок з надвірними будівлями, а позивачці присудити з нього грошову компенсацію вартості половини даного нерухомого майна.

З такими доводами не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між нами або шлюбним контрактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ч.1 ст.370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, сторони з 19.05.2007 року по 23.12.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу, а саме 26.09.2012 року, за договором купівлі-продажу сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1.

Встановивши, що будинок та господарські споруди набуто сторонами за час їх шлюбу та за спільні кошти, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що дане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, і оскільки угоди про поділ даного майна між ними не досягнуто, то поділ майна слід провести в судовому порядку.

Висновком проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 26.02.2015 року, експертом запропоновано два варіанти поділу спірного будинку та господарських споруд (а.с.60 - 85, 117-121).

Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 02.12.2015 року №576 погоджено варіанти розподілу спірного будинку, які запропоновані висновком експерта від 26.02.2015 року (а.с.125).

Вирішуючи позов про поділ даного житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі, суд першої інстанції обґрунтовано застосував 2-ий варіант поділу, врахувавши рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 02.12.2015 року №576, яким погоджено запропоновані експертом варіанти розподілу спірного будинку, а також врахував, що даний варіант дає можливість виділити кожній із сторін по частині жилого будинку та окремі господарські споруди (сарай, гараж).

З огляду на наведене, доводи відповідача про те, що суд ухвалив рішення про поділ будинку і споруд фактично без погодження виконавчим комітетом Коростенської міської ради запропонованих експертом варіантів розподілу, і що розподіл даного нерухомого майна можливий лише шляхом сплати одному із співвласників грошової компенсації половини вартості спірного майна та виділу у власність іншому співвласнику будинку та господарських споруд в цілому є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах закону, що регулюють спірні правовідносини.

Натомість, на поділ вказаного нерухомого майна шляхом отримання грошової компенсації вартості його половини, або виплати такої компенсації відповідачу, позивачка не погоджується.

Разом з тим, доводи апелянта, що умова, яка зазначена в рішенні виконавчого комітету Коростенської міської ради про проведення добудов до спірного будинку не виконана, що унеможливлює проведення поділу будинку в натурі, є помилковими, оскільки такі умови мають бути виконані в процесі поділу будинку в натурі, як - то запропоновано будівельно-технічною експертизою.

Відтак, наведені доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду про поділ житлового будинку, надвірних будівель і споруд залишенню без змін.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильність судового рішення в частині покладення обов'язку по переобладнанню будинку лише на відповідача, то з цими доводами слід погодитися, враховуючи наступне.

Так, відповідно до проведеної будівельно-технічної експертизи по справі переобладнання будинку необхідно провести як в частині, що виділяється відповідачу, так і в частині, що виділяється позивачці. Тому, проведення переобладнання відповідачем в частині будинку, що виділяється позивачці є утрудненим для нього по причині відсутності вільного доступу до цього майна.

Відтак колегія суддів вважає за необхідне рішення суду у цій частині змінити, поклавши обов'язок по переобладнанню будинку на сторін, зобов'язавши останніх провести переобладнання кожним із них у частині, яка їм виділяється.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновку суду про поділ будинку не впливають.

У решті рішення постановлено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року в частині покладення зобов'язання здійснити переобладнання будинку скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати перегородку між приміщеннями 2 і 8 та закрити дверну пройму між приміщенням 2 та приміщенням 7.

Зобов'язати ОСОБА_2 в кімнаті 6 зробити перегородку, розділивши приміщення на два. Одне приміщення переобладнати під тамбур.

Віконну пройму в приміщенні 6 переобладнати під дверну пройму з наступним встановленням дверного блоку для забезпечення окремого входу в ізольовану частину будинку.

В приміщенні, яке переобладнано під кухню, в зовнішній капітальній стіні облаштувати віконну пройму з наступним встановленням віконного блоку для забезпечення приміщення природним освітленням.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді