Коломацький районний суд Харківської області
Справа № 625/62/16-ц
Провадження № 2-з/625/2/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року с.Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Яковенка А.О., за участю секретаря судового засідання Рахімова О.Б.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, співвідповідача ТОВ «Кей-Колект» про визнання договору дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Коломацького районного суду Харківської області зі позовною заявою, в якій просив суд визнати дійсним Договір про наміри від 02 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (Харківська обл., смт. Коломак, вул. Гагаріна, 22, ІНН НОМЕР_2).

Позивач також звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити будь-яким особам здійснювати будь-які право чини щодо квартири АДРЕСА_3.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що Договором про наміри від 02 вересня 2015 року встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 після надання відповідачу певної суми грошових коштів для погашення нею кредитних зобовязань та звільнення зазначеного обєкту нерухомості з під заборон. Позивач зазначає, що кошти були передані в повному обсязі, але зустрічне зобовязання ОСОБА_2 досі не виконано договір купівлі-продажу зазначеної квартири так і не укладено, право власності на неї так і належить відповідачу. ОСОБА_3 вказує, що це викликало необхідність звернутися до ОСОБА_2 з метою спонукати її до виконання досягнутих між нами домовленостей. Втім, під час особистої бесіди відповідач повідомила мені, що не збирається виконувати зазначенні домовленості у звязку із тим, що борг перед кредиторами нею погашений не був, а також те, що вона збирається надати згоду на відчуження зазначеної вище квартири ТОВ «Кей-Колект» (), яке начебто є її кредитором після укладення договору факторингу.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно п. 4 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, є обґрунтовані підстави стверджувати, що відповідачем здійснюються заходи, невчинення заборони яких може зробити неможливим виконання рішення суду, або значно утруднить його виконання, яким би воно не було. В зв'язку з цим суд приходить висновку, що існує очевидна небезпека порушення прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 151, 152, 153, 154, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 та заборони будь-яким особам здійснювати будь-які правочини щодо квартири АДРЕСА_5 задовольнити.

Забезпечити позов і накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 та заборонити будь-яким особам здійснювати будь-які правочини щодо квартири АДРЕСА_5 до вирішення справи по суті заявленого позову.

Ухвалу про забезпечення позову звернути до негайного виконання в порядку, встановленому для виконання судових рішень до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

ССуддя: ОСОБА_4