СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243/646/16-ц 2/243/682/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року м. Слов?янськ
Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді Неженцевої О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,
28 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору.
Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 02-36/3079 від 08 грудня 2015 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, 22 лютого 2016 року на електронну пошту суду нею надіслано письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до ОСОБА_1 та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.46/.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 /а.с.19-21/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.43/.
Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем ОСОБА_1 недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне.
Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
07 листопада 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 200/632/08-0175 від 13.03.2008 р., відповідно до якої з 07.11.2008 р. встановлено процентну ставку 23 % річних /а.с.11/.
Судом встановлено, що кредитний договір та додаткова угода № 1 про внесення змін до договору кредиту укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Укрсоцбанк», та особисто ОСОБА_1, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до п.7.3 кредитного договору № 200/632/08-0175 від 13.03.2008 року, він набуває чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов?язань /а.с.5-10/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 200/632/08-0175 від 13.03.2008 року вбачається, що станом на 10.12.2015 року позичальник має заборгованість за кредитом 6600,07 грн. /а.с.9/.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних за перший рік, подальший розмір процентів підлягає щорічному перегляду відповідно до п. 2.6 кредитного договору /а.с.5-10/. Відповідно до п.1.1 додаткової угоди № 1 про внесення змін до кредитного договору з 07.11.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом 23% річних /а.с.11/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу ОСОБА_1 за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 10 грудня 2015 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2551,86 грн. /а.с.12-18/.
Відповідно до п.4.2 кредитного договору № 200/632/08-0175 від 13.03.2008 року у разі прострочення Позичальником терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту, строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період /а.с.5-10/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу ОСОБА_1 за період з 09.12.2014 р. по 25.09.2015 р. станом на 10 грудня 2015 року нараховано пеню за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 3222,16 грн. та пеню за несвоєчасне погашення відсотків станом на 10 грудня 2015 року за період з 09.12.2014 р. по 09.12.2015 р. включно у сумі 910,73 грн. /а.с.12-18/.
Відповідно до положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого входило м.Горлівка Донецької області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.
Згідно із підпунктом 5 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Горлівка Донецької області.
Згідно положення ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитероримстичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.
Відповідно до наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).
Як проголошено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на публічний розгляд його справи.
Згідно з положенням ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до п. 3.4 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 ЦПК України (справа № 1-10/2004) виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об?єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.
Таким чином, відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов?язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами і договорами позики за весь період проведення антитерористичної операції, тобто з 14 квітня 2014 року і до дня набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 з 1991 року і по даний час зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р., тобто Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 09 грудня 2014 року по 25 вересня 2015 року включно та несвоєчасне повернення відсотків за період з 09 грудня 2014 року по 09 грудня 2015 року.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 09 грудня 2014 року по 25 вересня 2015 року у сумі 3222,16 грн. та стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 09 грудня 2014 року по 09 грудня 2015 року у сумі 910,73 грн. задоволенню не підлягають.
Відповідно до положення ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу ОСОБА_1 за час фактичного користування кредитними ресурсами за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року включно, станом на 10 грудня 2015 року нараховані інфляційні втрати за неповернутим кредитом у сумі 2669,44 грн. і відсотками у сумі 639,23 грн. /а.с.12-18/.
Суд визнає правильним представлений ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ОСОБА_1 по заборгованості за кредитом, по заборгованості по процентами за користування кредитом, а також інфляційні витрати за кредитом та за відсотками за кредитним договором № 200/632/08-0175 від 13.03.2008 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.
З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, за відсотками та стягнення інфляційних витрат за кредитом та за відсотками підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків задоволенню не підлягають.
Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1034,79 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, статтями 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.В. Неженцева