РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17809/15-ц

пр. № 2/759/1195/16

21 вересня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 6128 грн. 83 коп. та стягнути з відповідача на користь МТСБУ понесені судові витрати, посилаючись на ті підстави, що 12.07.2012 трапилася ДТП з вини відповідача, який керував транспортним засобом «ВАЗ номерний знак НОМЕР_1, його вина підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2012 в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Шкода» номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, оскільки на час ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди до МТСБУ, в результаті чого особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіславши на адресу суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 36).

Відповідач у судововму засіданні протипозовних вимог заперечував, просив відмовити у задовлені позову.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.07.2012 о 13 год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Волинській 34/1, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «SKODA» з державним номерним знаком НОМЕР_2. під керуванням водія ОСОБА_2.

На підставі постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 27.07.2012 відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7).

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0054539 строк дії якого з 20.01.2011 по 19.10.2012 (а.с. 5, 6).

Внаслідок проведення звіту №029/12 про оцінку автомобіля «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 було виплачено суму за завдану шкоду, внаслідок ДТП у розмірі 5396 грн. 83 коп. згідно платіжного доручення №1/1-18106 від 06.12.2012 (а.с. 8-28).

Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 732 грн. 00 коп. (а.с. 26).

Згідно довідки транспортний засіб «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 застрахований полісом від 19.01.2012 АВ/1089205 у ПрАТ СК «Лафорт» (а.с. 45, 46).

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Всупереч правилам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позивач у своїй позовній заяві викладає лише позовні вимоги, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, судова практика повинна відповідати наведеному рішенню Верховного Суду України.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані не законі, не доведені матеріалами справи, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди у порядку регресу у зв'язку із тим, що на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-праовової відповідальності власників наземного транспорту, однак позивачем не було надано належних доказів на підтвердження такого факту, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 27 Закону України «Про страхування»; п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»;ст. ст. 993, ч. 4 ст. 998, 1118, 1166, ч. 2 ст. 1187, 1191 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 360-7 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: