Волноваський районний суд Донецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р. м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Аксьоненка В.І.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ«ОСОБА_5 Аваль» про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

27 січня 2016 року відповідач надав суду зустрічну позовну заяву в якій також просив поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

27 січня 2016 року ухвалою суду в ході судового засідання, на підставі статті 123 ЦПК України зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

02 жовтня 2015 року позивачем надавалась заява про забезпечення доказів шляхом виклику свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; проведення огляду спірного будинку, гаражу, прибудови, подвіря; витребування у відповідача ОСОБА_4 документів, які стосуються справи (на квартиру, прибудову, гараж, автомобіль, земельну ділянку, звіти про проведення інвентаризації, технічні паспорти та інше; витребування з КП «Волноваське БТІ» документів на квартиру АДРЕСА_1, а також відомостей щодо проведення реєстрації прибудови до квартири, гаражу; витребування з Новотроїцької селищної ради оригіналів інформації щодо присвоєння нумерації будинку №13 по провулку Молодіжному в смт. Новотроїцьке, приватизації земельної ділянки, забудов за вказаною адресою; витребування з відділу РЕР ДАІ відомостей щодо реєстрації автомобілю, який належить ОСОБА_4 Також просила забезпечити позов видом накладення арешту на майно, яке стосується справи, в тому числі квартиру, прибудову, гараж, подвіря, земельну ділянку, автомобіль; забороною псувати майно, зменшувати його вартість, передавати іншим особам, розпоряджатись ним; забороною відповідачу користуватись автомобілем; зобовязанням відповідача зберігати в належному стані все майно, яке потребує поділу. Тотожні вимоги зазначені також в заяві позивача від 18.08.2015р. про доповнення до позовної заяви.

09 жовтня 2015 року представником позивача ОСОБА_1 надавалась аналогічна заява про забезпечення доказів.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні своєї заяви та заяви позивача.

Позивач підтримала думку свого представника.

Відповідач та його представник просили розглянути заяви на розсуд суду, на проведення огляду домоволодіння заперечували.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши заяви, матеріали справи, суд приходить до висновку про їх часткове задоволення.

Відповідно до статті 133 ЦПК України Особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Судом встановлено, що станом на 22 лютого 2016 року в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 Відповідачем ОСОБА_4 надані документи щодо права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: провулок Молодіжний, 13/1 в смт. Новотроїцьке, на вказану квартиру, технічний паспорт, іпотечний договір, копія паспорту. У звязку з чим в задоволенні таких вимог та вимоги щодо нумерації спірного будинку №13 на теперішній час немає потреби.

Що стосується витребування з КП «Волноваське БТІ» документів на квартиру АДРЕСА_1, а також відомостей щодо проведення реєстрації прибудови до квартири, гаражу то, така інформація мається в матеріалах справи (а.с.85), з якої зокрема вбачається, що остання технічна інвентаризація даної квартири проводилась в лютому 2008 року, жодних прибудов зафіксовано не було. Та станом на липень 2015 року запитів на проведення технічної інвентаризації квартири не надходило.

Відповідно до статті 140 ЦПК України - речові та письмові докази, які не можна доставити в суд, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Огляд доказів за їх місцезнаходженням це процесуальна дія, що спрямована на збирання доказів без застосування примусу, шляхом спостереження та відображення його результатів у відповідному протоколі.

Завданням огляду є обстеження та вивчення предметів, документів тощо. Наприклад, якщо особа, яка проживає в приміщенні заперечує проти проведення огляду письмового чи речового доказу, який знаходиться в квартирі, суд не має права проводити огляд. В такій ситуації він повинен приймати рішення без урахування такого письмового чи речового доказу.

Відповідно до Конституції України статті 30 - кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Недоторканність житла чи іншого володіння особи є однією із складових особистої недоторканності та тісно пов'язана з правом на недоторканність особистого і сімейного життя, гарантованого статтею 32 Конституції України. Саме тому стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р. (далі Конвенція) комплексно декларує ці права: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (далі Суд) неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення. Конституція захищає володільця житла, а також інших осіб, які в ньому проживають, від незаконних посягань будь-яких інших осіб, зокрема представників влади, посадових, приватних осіб тощо. Проте гарантоване Конституцією право може бути обмежене за наявності передбачених законом підстав. До таких належать необхідність провадження оперативно-розшукових заходів та слідчих дій з метою розкриття та розслідування злочину (проникнення у житло чи інше володіння особи, проведення обшуку, огляду, виїмки), виконання судових рішень, здійснення адміністративного нагляду. Окрему групу підстав для вчинення законного проникнення до житла чи іншого володіння особи становлять випадки надзвичайного характеру, коли це пов'язане з необхідністю врятування людей або майна, ліквідації аварій, пожеж тощо. Конвенція передбачає аналогічні підстави обмеження даного права. Відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатися у його здійснення інакше ніж згідно із законом і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або демократичного добробуту країни з метою запобігання заворушенням і злочинам.

За умови вищевикладеного, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відсутня згода власника житла на його огляд.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивачем ОСОБА_3 ставляться вимоги заборонити вчиняти певні дії щодо неконкретизованого майна, крім того не надано доказів того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на псування, зменшення вартості майна чи наміру ним розпорядитись до ухвалення рішення по справі, не зазначено жодного обґрунтування щодо того, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За наведених обставин у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями, 133-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Витребувати з центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів, з обслуговування Волноваського району МВС України інформацію щодо належності ОСОБА_4 автомобілю марки RENAULT MEGANE SCENIK, державний номер НОМЕР_1.

В задоволенні іншим вимог відмовити.

Розгляд справи відкласти на 17 березня 2016 року на 10.00 годину, про що повідомити сторони, їх представників, третю особу.

Забезпечення явки у судове засідання свідків покласти на сторони.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя В.І. Аксьоненко