Справа № 446/2738/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

секретаря Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кам'янка-Бузька справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Незнанівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та відмову від часток у майні колгоспного двору,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, пред'явили в суд позов до Незнанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від часток у майні колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/4 частку житлового АДРЕСА_1, який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 р. по АДРЕСА_1 рахувалося господарство, яке належало колгоспному двору і членами якого були ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4, головою якого був ОСОБА_5 і кожен з них мав право власності на ? частину будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять прийняти їх відмови від належної кожному з них по 1/4 частці вказаного вище житлового будинку в користь ОСОБА_1

ОСОБА_1 не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5право власності на вказане вище спадкове майно та з врахуванням відмов інших позивачів від належних їм часток у житловому будинку, визнати за нею право власності вцілому на житловий будинок по АДРЕСА_1

В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з довідки №240 від 23.09.2015 р. виданої Незнанівської сільською радою Кам'янка-Бузького району, станом на 15.04.1991 р. у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_5- голова двору, ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_6 - дочка, ОСОБА_4 - дочка.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по ? частці вказаного будинку.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 04.06.1992 р., яке видане Незнанівською сільською радою ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_8.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданного Незнанівською сільською радою Кам'янка-Бузького району, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 входить 1/4 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по АДРЕСА_1

Як вбачається з рішення Незнанівської сільської ради №6 від 23.06.2008 р. АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_5 заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом.

Рішенням Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.10.2015 р. встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5

Нотаріально засвідченими заявами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_5 та відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги за законом - діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Незнанівська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

Вирішуючи вимоги позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 котрі просять суд прийняти від них відмови від належної кожному з них 1/4 частки в житловому будинку по АДРЕСА_1 суд дійшов наступного висновку.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмови ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 та з врахуванням частки успадкованої після сметрі ОСОБА_5, визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в цілому право власності на житловий будинок, з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, який залишився після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий :

Оригінал рішення.