Справа № 639/2487/16-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань», 3-тя особа директор підприємства ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ДП «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» про стягнення заборгованості по заробітній платі в загальній сумі 16939,59грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.12.2009 року вона перебуває з відповідачем в трудових правовідносинах. З травня 2015 року по лютий 2016 року, включно, відповідно до довідки №8 від 11.03.2016 року, виданої відповідачем, існує заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної у сумі 16 939,59 грн.

Несвоєчасна виплата відповідачем заробітної плати спричинила позивачу моральні страждання, у звязку з чим вона і вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. На підставі вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 та необхідність його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює у ДП «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» з грудня 2009 року на посаді вахтера. ( а.с. 7)

Як вбачається з довідки підприємства за № 8 від 11.03.2013 року, перед позивачем мається заборгованість по заробітній платі за період травень, червень, липень серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень та лютий 2016 року в загальній сумі 16 939,59 грн. ( а.с. 7)

Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Зважаючи ж на ту обставину, що відповідач по даній справі фактично не виплачував позивачу заробітну плату за вищевказаний проміжок часу, що знайшло своє беззаперечне підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по зарплатні такими, що ґрунтуються за Законі, а тому підлягають задоволенню.

Що стосуються позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення на її користь компенсації за заподіяну моральну шкоду, то відмовляючи у задоволені позову в даній частині суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У звязку з тим, що всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду належних доказів, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним у задоволенні позову в даній частині відмовити.

У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь держави судові витрати у вигляду судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5,8,10,11,15,57-60,88,208,209,212-215,224-226,367 ЦПК України, ст.ст.8,43 Конституції України, ст.ст.1,2,4,10,13,18,21,24,94,115,116,221,233,237-1 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань», 3-тя особа директор підприємства ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період травень, червень, липень серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень та лютий 2016 року в розмірі 16 939,59 грн. (шістнадцять тисяч девятсот тридцять девять гривень пятдесят девять копійок).

У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний головний науково-досвідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» на користь держави судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя В.В. Труханович