УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12 лютого 2016 року м. Мукачево Справа №303/851/16-ц

2/303/706/16

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради

про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження по справі, суд передусім виходить з того, що статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В свою чергу, у п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, у поданому позивачем позові обєднано 2 самостійні вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав та призначення опікуна), які повязані між собою.

Незважаючи на вищевказані приписи цивільного процесуального закону, матеріали позову не містить доказів сплати позивачем судового збору за дві вимоги немайнового характеру.

Статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (пункти 5 та 6 частини другої) передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Матеріали позовної заяви подані позивачем без додержання вищевказаних приписів ст. 119 названого Кодексу, оскільки не місять довідки з міліції та копії позовної заяви з додатками для відповідача та третьої особи, що підтверджується актом канцелярії Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2016 року №16.

Також, статтею 63 ч. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. Законодавець вимагає, щоб така вільна згода була виражена у письмовій формі, шляхом подачі заяви до відповідного органу.

Не зважаючи на вищевказане, матеріали позову не містять також доказів щодо звернення позивача до органу опіки та піклування з вимогою про призначення її опікуном та результати розгляду її заяви.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость