Справа № 204/7847/15-ц
Провадження № 2/204/441/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю прокурора Козакевич Ю.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника третьої особи Козир О.В.

за участю представника третьої особи Цуцкової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично шлюбні стосунки між ними були припинені з 2000 року. Вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже 15 років, вона немає до батька ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки відповідач не приділяв їй батьківської уваги. Дитина знаходиться на обліку в дитячій лікарні ДП «Придніпровська Залізниця». Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивачки та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Крім того, відповідач 18.12.2007 році написав заяву на ім'я голови Самарської районної ради про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5. Також, оформив нотаріально посвідчену заяву від 23 червня 2004 року на згоду усиновлення ОСОБА_5 будь якими громадянами будь якої країни, яка зареєстрована в реєстрі за № 3-928. Крім того, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 49639,98 грн за виконавчим листом № 2-2073/11, та 54662,31 грн. за виконавчим листом № 206/1544. За злісне ухилення від сплати аліментів Самарський районний суд визнав ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначив йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік. Дитина є інвалідом дитинства, має захворювання для лікування потрібні кошти, однак ОСОБА_4 повністю ігнорує свої батьківські обов'язки. При необхідності лікування і оздоровлення дитини (на побережжі Чорного моря або за кордоном), за лікарськими свідченнями, дитина позбавлена цієї можливості. Оскільки позивачка не має зв'язку або інформації про місце знаходження батька дитини, вона не може отримати згоди на оформлення документів. Батько дитини знаходиться в розшуку. Він жодного разу не намагався зустрітися з сином. Відповідач на протязі усіх років жодного разу не забирав дитину зі школи, жодного разу не був присутній на батьківському комітеті у школі, відповідач жодного разу не надавав коштів на ліки та харчі дитині.

Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та не цікавиться станом її здоров`я. Також, вказала, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації (обласна суспільно-політична газета «Вісті Придніпров'я» № 7 від 04.02.2016 року), в порядку ч. ч. 9-10 ст. 74 ЦПК України (оскільки він не має зареєстрованого місця проживання), причину своєї неявки суду не повідомив.

Представники органів опіки та піклування виконавчих комітетів Самарської та Красногвардійської районних у м. Дніпропетровську рад Козир О.В. та Цуцкова О.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримали та не заперечували проти їх задоволення.

Прокурор Козакевич Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки також підтримала та не заперечувала проти їх задоволення.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, представників третіх осіб та прокурора, яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки, допитавши свідків та саму дитину, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, виданим 13.10.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 407 від 13.10.2000 року (а.с.58).

Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає разом із своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою № 3013, виданою 12.10.2015 року Комунальним підприємством «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради (а.с.63).

Позивачка стверджує, що відповідач вихованням сина не займається, не спілкується з ним, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому, просила позбавити його батьківських прав відносно дитини.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2008 року по справі № 2-97/2009, яке скасоване не було та набрало законної сили, позивачці було відмовлено в позовних вимогах про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16-21).

Проте, судом встановлено, що з моменту ухвалення Самарським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 08 січня 2008 року по справі № 2-97/2009 відповідач дійсно вихованням сина не займався, не спілкувався з ним, матеріально не забезпечував, не цікавився успіхами та життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а вихованням дитини та її матеріальним і духовним забезпеченням займається мати, що підтверджується наступним.

Характеристикою на неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеною його класним керівником та директором школи, яку відвідує дитина, згідно якої вихованням ОСОБА_5 займається мати, яка приділяє належну увагу сину, а батька жодного разу за час навчання сина у навчальному закладі не бачили (а.с.37).

Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2011 року по справі № 2-2073/2011 з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн. на місяць (а.с.12-13).

Проте, станом на теперішній час, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі понад 46639,98 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби від 21.07.2015 року (а.с.28).

У зв'язку з несплатою аліментів відносно відповідача була заведена кримінальна справа та на теперішній час він перебуває у розшуку, згідно розшукової справи категорії «Розшук» № 96615009 від 04.06.2015 року, що підтверджується листом Красногвардійського РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27.07.2015 року за вих. № 42/4-17 (а.с.29).

При цьому, судом встановлено, що дитина є інвалідом дитинства та згідно довідки Державного закладу «Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 29.10.2015 року дитина перебуває на «Д» обліку у лікаря невролога та дитині необхідне лікування на узбережжі Чорного моря (а.с.48).

Проте, батько дитини нехтує здоров'ям дитини та не допомагає матеріально.

Вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки:

Свідок ОСОБА_6, яка є колегою позивачки, і яка вказала, що їй відомо зі слів позивачки та її дитини, що відповідач не цікавиться дитиною, до неї не приїздить. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка.

Свідок ОСОБА_7, яка є класним керівником дитини, і яка вказала, що батька дитини в шкоді вона жодного разу не бачила та не знає. Утриманням дитини займається мати. Дитина в школі про батька взагалі жодного разу не згадував та таку тему не підіймав.

Свідок ОСОБА_8, який є знайомим позивачки, і який вказав, що він товаришував з батьком дитини, але, коли позивачка завагітніла від відповідача, той її покинув. З пологового відділення позивачку забирав він (свідок). Вихованням дитини займається позивачка, а відповідач дитиною не цікавиться та до неї не приїздить.

Згідно висновку органа опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка ОСОБА_4 є винною, він злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Так, в судовому засіданні була допитана сама неповнолітня дитина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вказав, що проживає разом з мамою. Батька не знає, оскільки останнього разу його бачив в сім років. Зазначив, що мати добре до нього ставиться, любить і забезпечує всім необхідним. Зазначив, що не бажає спілкуватися з дитиною та не заперечує проти позбавлення його батька батьківських прав у відношенні нього.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням висновку органа опіки, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію рішення направити в Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції - для відома.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова