Справа № 360/2120/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2243/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 23 30.03.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Березовенко Р.В.,Таргоній Д.О.,

за участю секретаря Дрозд Р.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Житлово - Комунального підприємства «Пісківське» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року у справі за позовом Житлово - комунального підприємства «Пісківське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановила :

у серпні 2015 року Житлово - Комунальне підприємство «Пісківське» звернулося до Бородянського районного суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до фактично встановлених з ЖКП «Пісківське» договірних відносин та відкритого особового рахунку відповідачі є абонентами житлово-комунального підприємства «Пісківське», та користуються житлово-комунальними послугами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несвоєчасно оплачували отримані житлово-комунальні послуги.

Просило стягнути з них солідарно 888,74 грн. боргу по експлуатаційним витратам, 1383,44 грн. боргу по водопостачанню та водовідведенню, 931,70 грн. втрат від інфляційних процесів та 3% річних в сумі 43,92 грн., всього 3247 грн. 80 коп.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Житлово-комунального підприємства «Пісківське» заборгованість за експлуатаційними витратами в сумі 229 грн. 24 коп., заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 1116 грн. 97 коп., втрати від інфляційних процесів в сумі 314 грн. 52 коп. та 3% річних в сумі 11 грн. 80 коп., всього 1672 грн. 53 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Житлово-комунального підприємства «Пісківське» судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Житлово - Комунальне підприємство «Пісківське» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просило рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Також, стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Житлово - комунального підприємства «Пісківське» 548 грн. 72 коп. заборгованість за експлуатаційними витратами та 221 грн. 47 коп. заборгованість за водопостачання та водовідведення, всього 770 грн.19 коп. та судові витрати в розмірі 267 грн. 96 коп. покласти на відповідачів.

В іншій частині рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ЖКП «Пісківське» посилається на те, що вони не погоджуються з позицією суду першої інстанції відносно застосування строку позовної давності та з тим, що підстав для переривання строку позовної давності немає.

Також, апелянт, стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачі епізодично частково невірно проводили оплату послуг за експлуатаційними витратами (квартирні платі) за період з липня 2008 року по грудень 2015 року та по водопостачанню та водовідведення з січня 2010 року по грудень 2015 року, що свідчить про визнання ними їхнього боргу та переривання строку позовної давності.

Крім того, заборгованість за експлуатаційними витратами (квартирній платі) в розмірі 777 грн. 96 коп. становить заборгованість лише за 14 місяців (777,96 грн.:55,39грн.), відповідно не вбачається підстав для відмови в задоволенні позову в цій частині, так як немає спливу позовної давності.

Також, стягнуто судом першої інстанції заборгованість за експлуатаційними витратами (квартирній платі) в розмірі 229,24 грн. становить заборгованість лише за 4 місяці (229,24 грн.:55,39грн.)

Апелянт, вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою №684 виданою 21 серпня 2015 року Житлово-комунальним підприємством «Пісківське» (а.с.7).

Внаслідок несвоєчасної сплати за отримані послуги утворилась заборгованість, яка станом на 12 січня 2016 року становить: 777,96 грн. - за експлуатаційні витрати, 1338,44 грн. - за водопостачання та водовідведення, що підтверджується актами звірки (а.с.101-104), копіями довідок та актів (а.с.112-121), що підтверджують надання експлуатаційних послуг.

Заборгованість за експлуатаційні витрати нарахована за період з липня 2008 року по грудень 2015 року, а заборгованість за водопостачання та водовідведення нарахована з січня 2010 року по грудень 2015 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що з актів звірки вбачається, що підстав для переривання строку позовної давності немає, оскільки заборгованість за період, що перевищує трирічний строк відповідачкою не визнається, а тому суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення заборгованості починаючи з 31 серпня 2012 року.

Враховуючи, що по експлуатаційним послугам за період з 2012 року по 12 грудня 2015 року нараховано 2550,23 грн., а сплачено - 2320,99 грн., то стягненню підлягає 229,24 грн. За водопостачання та водовідведення за період з 2014 року по грудень 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1446,97 грн., а сплачено 330,00 грн. Таким чином стягненню підлягає 1116,97 грн.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як вбачається з довідки-розрахунку по ЖКП «Пісківське» та актів звірки відповідачі періодично частково погашали заборгованість, що може свідчити про визнання ними цього боргу, а тому на думку колегії суддів відбулося переривання строку позовної давності (а.с.93.94,101-104).

Крім цього, Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 10 частини третьої статті 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у пункті 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та пункті 20 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті 3 частини першої статті 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких судовий наказ може бути видано в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм статті 625 ЦК України, що викладені судами у справі, яка переглядається.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року (справа №6-931цс15).

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням наведеного, з відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню заборгованість по експлуатаційним витратам, яка відповідно до акту звірки становить 777,96 грн.; заборгованість по водопостачанню та водовідведенню, яка відповідно до акту звірки становить 1338,44 грн., а також втрати від інфляційних процесів в сумі 314,52 грн. та 3% річних в сумі 11,80 грн.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову ЖКП «Пісківське» сплатило судовий збір у розмірі 243,60 грн. та при подачі апеляційної скарги сплатило судовий збір у розмірі 267,96 грн. Загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 511,56 грн.

Оскільки діючим законодавством не передбачене солідарне стягнення судового збору, тому з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача по 255,78 грн. судового збору з кожного окремо.

За правилами п.32 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

апеляційну скаргу Житлово - комунального підприємства «Пісківське» задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Житлово-комунального підприємства «Пісківське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Житлово-комунального підприємства «Пісківське» заборгованість за експлуатаційними витратами в сумі 777,96 грн. (сімсот сімдесят сім гривень 96 копійок), заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 1338,44 грн. (одна тисяча триста тридцять вісім гривень 44 копійки), втрати від інфляційних процесів в сумі 314,52 грн. (триста чотирнадцять гривень 52 копійки), 3% річних в сумі 11,80 грн. (одинадцять гривень 80 копійок), а всього 2442,72 грн. (дві тисячі чотириста сорок дві гривні 72 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Житлово-комунального підприємства «Пісківське» судовий збір у розмірі по 255,78 грн. (двісті п'ятдесят п'ять гривень 78 копійок) окремо з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді