Справа № 667/94/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

за участю секретаря: Кованої В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про зняття арешту з майна,

встановив:

Представник позивача подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що при оформленні спадщини позивачу стало відомо проте, що 15 жовтня 2004 року Суворовським районним судом м. Херсона, в порядку забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, було постановлено ухвалу, якою накладено арешт на ? частину жилого будинку № 24 по вул. Запорізькій в м. Херсоні, як належні ОСОБА_3 При цьому, 19 жовтня 2004 року, Першою Херсонською державною нотаріальною конторою було виконано зазначену вище ухвалу суду шляхом внесення відповідних відомостей про обтяження у Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. З цієї підстави позивач не має можливості одержати свідоцтво про право власності на спадщину у вигляді спірної частини нерухомого майна після смерті ОСОБА_4, який був останнім її власником. Однак, на час постановлення ухвали суду від 15 жовтня 2004 року ОСОБА_3 не був власником вказаної частини нерухомого майна. У звязку з чим на теперішній час позивач змушена предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання її представником до суду даної позовної заяви, в якій останній просить зняти арешт накладений на ? частину жилого будинку № 24 по вул. Запорізькій в м. Херсоні ухвалою постановленою Суворовським районним судом м. Херсона 15 жовтня 2004 року та зареєстрований Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 19 жовтня 2004 року за № 1391671.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник позивача адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, відповідач подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлений позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.4-5 ст. 74 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 11 березня 1999 року Фондом комунального майна м. Херсона було видано свідоцтво № 3424 про право власності на житло (а.с.19), відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належав на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_3. 28 серпня 2001 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу (а.с.18), згідно умов якого останні співвласники продали ОСОБА_9 належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1. 15 жовтня 2004 року Суворовським районним судом м. Херсона, в порядку забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, було постановлено ухвалу (а.с.11), якою накладено арешт на ? частину жилого будинку № 24 по вул. Запорізькій в м. Херсоні, як належні ОСОБА_3 При цьому, 19 жовтня 2004 року, Першою Херсонською державною нотаріальною конторою було виконано зазначену вище ухвалу суду шляхом внесення відповідних відомостей про обтяження у Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 1391671, що підтверджується копією відповідного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 01 грудня 2015 року № 123521699 (а.с.9). 26 червня 2006 року власник зазначеної квартири ОСОБА_9 померла, а 10 вересня 2007 року Комсомольським районним судом м. Херсона у цивільній справі № 2-3769/07 було ухвалено заочне рішення (а.с.16-17), яке набрало законної сили 21 вересня 2007 року, згідно якого за ОСОБА_1 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_9 26 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений договір дарування квартири (а.с.12-15), згідно умов якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_4 належну їй квартиру АДРЕСА_1. 08 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть ОСОБА_10 І-КГ № 185555 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 10 вересня 2014 року (а.с.21). В свою чергу позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після після спадкодавця ОСОБА_4, але у звязку з арештом накладеним на квартиру АДРЕСА_1 не має можливості одержати на останню свідоцтво про право власності на спадщину, що підтверджується копією листа-відповіді приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 11 грудня 2015 року № 342/02-14 (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В свою чергу згідно до положень першої статті Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований у звязку з чим його необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 321, 391 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з ? частини жилого будинку № 24 по вул. Запорізькій в м. Херсоні, що накладений ухвалою постановленою Суворовським районним судом м. Херсона 15 жовтня 2004 року та зареєстрований Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 19 жовтня 2004 року за № 1391671.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Котьо