провадження № 2/756/1712/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Маринченко М.М.,
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, процентів від суми позики, трьох процентів річних від простроченої суми,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24 липня 2013 року відповідач позичив у нього 3292997 грн., які зобов'язався повернути до 01 серпня 2015 року, що підтверджується розпискою відповідача, проте суму позики не повернув.
Позивач листом-вимогою від 19.08.2015 року, надісланим відповідачу, просив протягом семи днів повернути йому борг по розписці від 24.07.2013 року в сумі 3292997 грн. та нараховані на неї проценти в сумі 980726,68 грн., проте відповіді не отримав, кошти на даний час не повернуті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2013 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій зазначив, що отримав від ОСОБА_1 суму коштів в розмірі 3292997 грн., які зобов'язується повернути до 01 серпня 2015 року. Оригінал цієї розписки знаходиться у позивача та надавався суду для огляду.
Таким чином судом встановлено, що між сторонами 24 липня 2013 року укладено договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав відповідачу (позичальнику) у власність грошові кошти в сумі 3292997 грн., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму позики у строк до 01 серпня 2015 року, проте звої зобов'язання щодо повернення позики не виконав.
19 серпня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми позики у розмірі 3292997 грн. та нарахованих на неї процентів в розмірі 980726,68 грн., проте вимога виконана не була.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики за розпискою від 24 липня 2013 року у розмірі 3292997 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Оскільки у розписці не встановлено розмір процентів, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за договором позики у розмірі 1219446 грн. 40 коп. на рівні облікової ставки НБУ за період з 24 липня 2013 року по 08 грудня 2015 року, виходячи з наступних розрахунків:
облікова ставка НБУ за період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року становила 6,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 3292997 грн. х6,5х245/365/100=143673 грн. 91 коп.,
облікова ставка НБУ за період з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року становила 12,5%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 3292997 грн. х12,5х119/365/100=134200 грн. 91 коп.,
облікова ставка НБУ за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року становила 14%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 3292997 грн. х14х85/365/100=107360 грн. 72 коп.,
облікова ставка НБУ за період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року становила 30%, проценти від суми позики за вказаний період становлять: 3292997 грн. х30х177/365/100=479063 грн. 40 коп.,
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6090 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення суду може бути подано позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко