МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

У жовтні 2015р. ОСОБА_2 звернулася до суду уточненим та доповненим в подальшому позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 02 березня 1996р. Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполь Донецької області, актовий запис №86. Від шлюбу у сторін є двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка зазначала, що діти знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Оскільки позивачці складно самостійно утримувати двох дітей, остання просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу до досягнення сином повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання зменшених позовних вимог та просила слухати справу в її відсутність (а.с.42).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Раніше у судовому засіданні зменшені позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 березня 1996р.

Від спільного життя у сторін є двоє дітей: повнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8).

В судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей.

Угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали.

Позивачка, посилаючись ст.182 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджувала, що відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає. Оскільки діти повністю знаходиться на утриманні позивачки, остання наполягала на визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні аліментів на утримання сина з розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку та доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі становить 551,20грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Маріуполя, Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Маріуполя, Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня оголошення судового рішення.

Суддя: О.М. Сегеда

24.02.16