У х в а л а

іменем україни

03 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу запозовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу через затримку у видачі трудової книжки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 16 069 грн 79 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу через затримку видачі трудової книжки за період з 28 серпня 2014 року по 23 лютого 2015 року.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що наказом № 544/1к від 26 серпня 2014 року він звільнений з роботи в філії ЗРУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у зв'язку із скороченням штату на підставі п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2015 року у задоволенні його позову про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено, апеляційна скарга відхилена.

У день звільнення, 27 серпня 2014 року, позивач був на роботі, але відповідач належним чином оформлену трудову книжку йому не видав. Позивач неодноразово усно і письмово звертався до відповідача про отримання трудової книжки, однак вона йому не видана.

Через невидачу трудової книжки з вини відповідача, він не мав змоги влаштуватися на роботу або стати на облік в центр зайнятості як безробітний, а тому був позбавлений будь-яких засобів для власного існування та забезпечення сім'ї, отже, відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 серпня 2014 року по 23 лютого 2015 року в розмірі 16 069 грн 79 коп.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4 3 185 грн середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 15 грудня 2014 року по 23 лютого 2015 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду в частині розміру стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та ухвалити рішення, яким стягнути з нього 8 255 грн, компенсувавши втрату їх частини у зв'язку з інфляцією, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи та, надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, встановив, що ОСОБА_4 в день звільнення трудову книжку не отримав у зв'язку з його відсутністю, а 28 серпня 2014 року подав заяву про відмову від її одержання, оскільки не погоджувався зі своїм звільненням.

У зв'язку із припиненням діяльності філії «Західне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» трудові книжки працівників зберігались у головному офісі - за місцем знаходження юридичної особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому відповідач направив ОСОБА_4 лист із пропозицією отримати трудову книжку, проте позивач тільки у грудні 2014 року повідомив відповідача про направлення на його адресу належно оформленої трудової книжки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов'язок відповідача надіслати трудову книжку виник з 15 грудня 2014 року, однак позивач її одержав тільки 24 лютого 2015 року з вини ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки, як передбачено ст. ст. 47, 235 КЗпП України, за період з 15 грудня 2014 року по 23 лютого 2015 року включно у розмірі 3 185 грн, який обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 зі змінами від 30 липня 1999 року, що є підставою для часткового задоволення позову.

При цьому судом апеляційної інстанції правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук