Справа № 369/1550/15-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/458/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 18.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Волохова Л.А.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який у подальшому уточнила, та обґрунтовувала його тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2006 року до 22 січня 2013 року, під час якого ними було придбане майно, зокрема автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, та враховуючи те, що сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, просила виділити відповідачеві в приватну власність вказаний автомобіль та стягнути з нього на її користь різницю вартості ? частки транспортного засобу у розмірі 86 107, 50 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року позов задоволено, проведено розподіл спільного сумісного майна подружжя, виділено у власність ОСОБА_2 спірний автомобіль та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 різницю вартості ? частки автомобіля у розмірі 86 107, 50 грн. та судові витрати у розмірі 716 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірний автомобіль був придбаний подружжям за час шлюбу, то, враховуючи неподільність цієї речі, вимоги позивачки про виділення ОСОБА_2 у користування спірного автомобіля та стягнення з відповідача на її користь вартості Ѕ його частки підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2006 року, який було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2013 року (а. с. 11-12).

За час шлюбу позивачем та відповідачем було набуто певне майно, зокрема автомобіль «Chevrolet Lacetti», д/н АІ5681ВЕ, що підтверджується довідкою УДАІ ГУ МВС України в Київській області за № 173 від 15 квітня 2015 року (а. с. 49).

Також з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що вказаний автомобіль перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_2

З висновку про вартість колісного транспортного засобу від 27 лютого 2015 року, вартість спірного автомобіля на день складення висновку становить 172 215 грн. (а. с. 24).

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи норми діючого законодавства, що регулює правовідносини щодо особистої приватної власності та спільної сумісної власності подружжя, у тому числі зазначені вище, а також те, що спірний автомобіль був набутий сторонами за час шлюбу та неможливість його поділу в натурі, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про задоволення позовних вимог щодо виділення відповідачу цього автомобіля та стягнення з нього на користь ОСОБА_3 компенсації вартості її частки в грошовому еквіваленті у спільному майні, оскільки ці висновки суду ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апелянта про неналежність оцінки транспортного засобу, яка була надана місцевому суду ОСОБА_3, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи у місцевому суді не було надано інших належних та допустимих доказів, які б спростовували надану позивачкою інформацію щодо вартості спірного автомобіля, а посилання на звіт щодо ринкової вартості цього автомобіля, який ОСОБА_2 долучив до апеляційної скарги, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки такий доказ був долучений ним у порушення вимог ст. ст. 60, 295 ЦПК України.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: