Справа № 148/2004/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Тиманівської сільської ради Тульчинського району у Вінницькій області, актовий запис № 7.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у них з відповідачкою не склалося у звязку з тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, Вони стали чужими один до одного, їх нічого спільного не поєднує. На початку 2016 року їхня сімя розпалася За таких обставин вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і на розірванні шлюбу наполягає. Зберегти сімю вважає, неможливим. Формальні шлюбні відносини не дають їй змоги жити повноцінним життям.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що розлучатися з позивачкою не бажає, проте проживати з нею не бажає, строку для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу не бажає щоб позивачка залишалася на його прізвищі та заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки сплачених нею судових витрат.

Заслухавши сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив:

Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Фактичні взаємини сторін не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сімї, оскільки сторони заперечили проти надання їм строку для примирення, проживати один з одним не бажають.

Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судовому засіданні не зазначив обєктивних причин щодо збереження сімї, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сімї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Крім того, заперечення відповідача щодо залишення за позивачем після розірвання шлюбу прізвища «Кубайчук» є безпідставним в силу ст.113 СК України, згідно вимогами якої, залишення прізвища, яке було змінено у звязку з реєстрацією шлюбу, є правом позивача.

Статтею 235 п.8 ЦПК України визначено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, а отже, вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Кубайчук» є законною та підлягає задоволенню..

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а отже з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачені нею судові витрати з оплати судового збору в розмірі 551,20 грн та 150 грн. за надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.110,112 СК України, ст. 3, 11,.15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 11.07.2013 року виконавчим комітетом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис № 7.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Кубайчук».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, податковий номер НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати з оплати судового збору в сумі 551,20 грн. та за надання правової допомоги в сумі 150 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 24.10.2016.

Суддя: