Справа № 752/1395/16-ц
Провадження по справі № 2-о/752/109/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

25.01.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заяви зазначили, що з 29.01.2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом РАЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві. На підтвердження даного факту було видано Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1, актовий запис № 64.

Від шлюбу мають спільну доньку малолітню ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначили, що сімейні стосунки у них не склалися, намагалися зберегти шлюб, однак не вийшло, тому в своїх інтересах, а також в інтересах дитини, за спільною згодою вирішили розірвати шлюб.

Заявниками в установленому законом порядку укладено нотаріально посвідчений Договір про сплату аліментів на дитину від 15.01.2016 року, зокрема встановлено місце проживання спільної дочки та розмір аліментів, які підлягають сплаті, порядок виїзду з дитиною за кордон. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає.

Враховуючи, що рішення заявників про розірвання шлюбу є усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов'язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, вирішено всі питання щодо порядку проживання та утримання спільної дитини, просили заяву задовольнити та шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Заявникам до суду було подано заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) , провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом достовірно встановлено, що 29.01.2000 року Відділом РАЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та видано Свідоцтво про шлюб НОМЕР_1, актовий запис № 64.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у заявників народилася дочка - ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві від 28.12.2010 року, актовий запис № 2157.

25.01.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу.

Зі змісту заяви вбачається, що заявники проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають роздільний бюджет. Крім того, 15.01.2016 року між заявниками укладено нотаріально посвідчений Договір про сплату аліментів на дитину, згідно якого встановлено місце проживання спільної дочки та розмір аліментів, які підлягають сплаті, порядок виїзду з дитиною за кордон. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 110, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1), зареєстрований 29.01.2000 року, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис № 64 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Антонова Н.В.