АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/456/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитом у розмірі 64598, 64 дол. США, що в еквіваленті складає 1422385 грн. 04 коп., та судовий збір у сумі 1827 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У вересні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір «Автопакет» №151/П/41/2007-840, згідно умов якого позивач надав відповідачу 22816, 24 дол. США строком до 03.10.2014 року.

Того ж дня між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідачі зобов'язались відповідати перед позивачем як солідарні боржники, а саме: повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, інші платежі, передбачені кредитним договором, сплачувати можливі санкції (пеню, штраф).

Станом на 14.07.2014 року ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору в розмірі 47050, 51 дол. США, що еквівалентно 550314 грн. 57 коп., а саме: заборгованість за кредитом 21858, 93 дол. США, що еквівалентно 255667 грн. 74 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом - 18580,72 дол. США, що еквівалентно 217324 грн. 77 коп., пеня за несвоєчасно сплачений кредит - 4329,24 дол. США, що еквівалентно 50635 грн. 89 коп., штраф за невиконання умов договору - 2281,62 дол. США, що еквівалентно 26686 грн.44 коп.

З цих підстав, позивач просить суд солідарно стягнути із відповідачів дану заборгованість та судовий збір.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір «Автопакет» № 151/П/41/2007-840, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу 22816,24 дол. США строком до 03.10.2014 року.

05.10.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору відповідачі зобов'язались відповідати перед позивачем як солідарні боржники, а саме: повернути кредит; сплачувати відсотки за користування кредитними коштами; сплачувати інші платежі, передбачені кредитним договором, сплачувати можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 18.08.2015 року має заборгованість по кредитному договору перед позивачем у розмірі 464598,64 дол. США, а саме: непогашений кредит 21858,93 дол. США, що еквівалентно 481307грн. 60 коп., несплачені відсотки у розмірі 22132,40 дол. США, що еквівалентно 487329 грн. 13 коп., несплачену пеня за прострочення строків виконання зобов'язань у розмірі 18325,68 дол. США, що еквівалентно 403509 грн. 67 коп., штраф за невиконання умов договору в розмірі 2281,62 дол. США, що еквівалентно 50238 грн. 64 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України були зобов'язані виконати належним чином та у встановлений строк даний договір, але договірних зобов'язань не виконали.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості встановити неможливо і відповідачам не зрозумілий розрахунок заборгованості за кредитом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в апеляційному суді встановлено, що відповідно до п. 2.2.3. договору позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця.

В апеляційному суді із наданого розрахунку заборгованості встановлено та не оспорюється відповідачем ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_2, що останній платіж по кредиту було здійснено відповідачем 23.10.2008 року, а за кредитною лінією - 20.10.2010 року.

Інших платежів відповідачами не здійснювалось, а тому розрахунок заборгованості розраховано з встановленого періоду (а.с.6).

На спростування розрахунку позивача розрахунок заборгованості відповідачами не надано.

Доводи апеляційної скарги про припинення поруки, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки згідно п.7.3. договору сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років (а.с.15).

Договір підписано боржником та поручителем (а.с.15).

В апеляційному суді відповідачі підтвердили, що вказаний пункт договору в судовому порядку не оскаржено та недійсним не визнано.

Тобто, враховуючи строк позовної давності 10 років, дату останнього платежу, термін погашення кредиту 03 жовтня 2014 року, звернення до суду з позовом 09.01.2015 року здійснено в межах строку позовної давності.

Крім цього, згідно п. 3.2.3 договору відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді