Провадження №2/522/2278/16
Приморський районний суд м. Одеса у складі :
головуючого - судді Домусчі Л.В.,
при секретарі - Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернулася до суду з позовом, який було 24.09.2015р. зменшено (а.с.107), до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 34 934,02 грн. та стягнення моральних збитків у розмірі 8 000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27.11.2014 року о 19:20 год. на Французькому бул., 11-б у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю її автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2. Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП підтверджена постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року. Згідно рахунку-фактури від 28.07.2015 року вартість ремонтно-відновлюваних робіт, сплачених Позивачем, склала 50 712 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 8000 грн. У зв'язку з тим, що на даний час відповідачем не відшкодована матеріальна та моральна шкода, позивач просив позов задовольнити.
В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги і просив справу розглянути в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання 04.02.2016 р. повторно не прибув, будучи належно повідомленим про день та час розгляду справи шляхом подання оголошення в газету «Одеські Вісті», про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не представив.
Суд у звязку з неявкою відповідача, яка викликалася через засоби масової інформації відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Судом встановлено, що 27.11.2014 року о 19:20 год. на Французькому бул., 11-б у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю її автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2.
Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому вона, як особа, що керувала автомобілем НОМЕР_2, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП, внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки,.
Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності.
Згідно рахунку-фактури від 28.07.2015 року вартість ремонтно-відновлюваних робіт, сплачених Позивачем, склала 50 712 грн.
07.04.2015 р. страховик Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату Позивачу у розмірі 15 777,98 грн.
Отже, матеріальна шкода, заподіяна внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, становить 34 934,02 грн. (50 712 грн. - 15 777,98 грн.) і підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
Згідно правового Висновку ВСУ від 20.01.2016р. по справі 6-2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд н вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в розмірі 8000 грн. суд виходить з наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті
Зі змісту п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач у позові посилається на те, що завдана йому внаслідок вказаної ДТП моральна шкода полягає у порушенні нормального життя, стосунків з оточуючими його людьми, неможливістю продовження активного громадського життя а також у тому, що він позбавлений можливості спілкуватися зі своїми знайомими, вирішувати побутові проблеми, після вказаної ДТП він веде закритий спосіб життя, погано спить, рідко виходить з дому, втратив віру у справедливість. При цьому, вказана моральна шкода не підтверджена ніякими належними доказами та її розмір нічим необґрунтований.
Таким чином, враховуючи вищенаведене суд вважає, що моральна шкода не підлягає стягненню з відповідача, так як не підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині щодо стягнення з відповідача майнової шкоди.
Керуючись ст.ст.10,11, 60, 74, 88, 169 ч.4. 197, 209,210,212,213,214,215,218,224-226 ЦПК України; ст.ст..15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 34 934 (тридцять чотири тисячі девятсот тридцять чотири) гривні 02 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 422 (чотириста двадцять дві) гривні копійки.
В іншій частині позовних вимог-відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: Домусчі Л.В.