У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ІваненкоЮ.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська ради, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого вказує, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4

Для мешканців вищезазначеного будинку на АДРЕСА_1 влаштовано єдиний можливий проїзд і прохід між будинками № № 19 та 21 за рахунок земель житлової забудови, будь-якого іншого проходу чи проїзду до будинку немає.

09 грудня 2014 року між Львівською міською радою та позивачем укладений договір оренди землі № Ш-3277 на підставі ухвали Львівської міської ради від 23 жовтня 2014 року № 3962 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та надання земельної ділянки на АДРЕСА_2».

Відповідно до акта приймання-передачі об'єкту оренди від 09 грудня 2014 року орендодавець - Львівська міська рада передала, а орендар - позивач по справі прийняв в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0123 га за адресою: АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні наданою в оренду земельною ділянкою: не дає йому проводити роботи в облаштуванні дорожнього полотна на наданій в оренду ділянці, не дає зрізати дерева та кущі, насаджені вздовж цієї ділянки, не демонтує добудову розміром 3.40 X 2.30 м відповідно до припису Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою площею 0, 0123 га за адресою: АДРЕСА_2 шляхом звільнення ділянки від зелених насаджень та встановлених трьох хвірток.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року скасовано частково та ухвалено нове рішення.

Позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у володінні та користуванні орендованою земельною ділянкою загальною площею 0, 0123 га за адресою: АДРЕСА_2 , як проїздом та проходом до належному йому на праві приватної власності будинку АДРЕСА_1, в облаштуванні дорожнього полотна, зрізці дерев та кущів вздовж проїзду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про зобов'язання ОСОБА_3 демонтувати три хвіртки, які виходять на орендовану земельну ділянку загальною площею 0, 0123 га за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача демонтувати три хвіртки, які виходять на орендовану земельну ділянку загальною площею 0, 0123 га за адресою: АДРЕСА_2 та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, апеляційний суд вірно виходив з того, що зазначені хвіртки є власністю відповідача та не створюють перешкод чи незручностей позивачу у проїзді чи проході до будинку.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що апеляційним судом були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська ради, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко