Номер провадження: 22-ц/785/2160/16
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Калараш А.А., Заїкін А.П.

При секретарі - Томашевської Т.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року, у справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, до ОСОБА_7

-про визначення порядку користування квартирою,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_5, котра діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6. звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 17 кв.м. з лоджією 4 кв.м., а ОСОБА_7 житлову кімнату-10,3 кв.м. Інші приміщення -кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор, залишити в загальному користуванні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірна квартира являється спільною частковою власністю її колишнього чоловіка ОСОБА_7 та неповнолітнього сина- ОСОБА_6. Відповідач чинить перешкодив її користуванні. Посилив туди квартирантів та перешкоджає в користуванні. Посилаючись на вимоги ст.358 ЦК України просила суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2015 року в позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на несправедливість та порушення права власності .

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відмовляючи в заявлених вимогах, районний суд виходив з того, що позивач не довела суду ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з таких підстав.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло належить в рівних частинах квартира АДРЕСА_1 котра зареєстрована за кожним по ? частині в реєстрі права власності нерухомого майна № НОМЕР_1( а.с.9-10).

Спірна квартира, відповідно до технічного паспорту складається з двох ізольованих кімнат площею: 17,0 кв.м. та 10,3 кв.м., а також кухні-7,0 кв.м. роздільного санвузла, коридора та лоджії, загальною площею 45,1 кв.м.( а.с.4-5)

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відповідно до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наполягаючи на задоволенні позову позивач пояснила, що її син немає доступу до спірної квартири, відповідач не дає ключі, а тому він позбавлений можливості користуватись своєю власністю. Відповідач здає її в найм та відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування жилими кімнатами спірної квартири та підсобними приміщеннями.

Згідно зі ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

За таких обставин, судова колегія вважає помилковим висновок районного суду щодо відмови в позові, а вимоги щодо встановлення порядку користування спірною квартирою вважає обґрунтованими.

Встановлюючи порядок користування судова колегія враховує вік дитини та ту обставину, що він проживає з матір'ю та є різнополими, а тому вважає можливим встановити порядок користування житловими приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1 : виділивши у користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 17 кв.м., а ОСОБА_7 житлову кімнату-10,3 кв.м., інші приміщення, залишити в загальному користуванні.

Посилання представника відповідача на порушення рівності часток не приймається до уваги, оскільки виділення конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав недоведеними заявлені вимоги, що свідчить про порушення судом норм ст.212-214ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі(243 грн.60 коп+606,32)= 849грн.92 коп.

Керуючись ст.ст. 218,309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про визначення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_6 житлову кімнату площею 17 кв.м., ОСОБА_7 житлову кімнату-10,3 кв.м.

Інші приміщення залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 судові витрати-849грн.92 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш