РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4080/15-ц

номер провадження 2/695/274/16

22 лютого 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Другої сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Другої сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 30 грудня 2001 року помер батько позивача ОСОБА_3, який був постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки площею 3,04 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в Черкаська область, Золотоніський район, ОСОБА_2 сільська рада. Вартість земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого Управлінням Держземагенства у Золотоніському районі Черкаської області від 25 листопада 2015 року № 8-28-0.3-5748/2-15 становить 107 907 гривень 60 копійок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено, так як державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 040130, виданий на імя ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_2 Другої сільської ради від 14.01.2002 року № 18,6 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 вересня 2002 року за № 252, тобто після смерті власника землі, а отже він за життя не набув права власності на неї. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 грудня 2015 року додана до матеріалів справи. А тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач та її представник зявився, однак до суду представником позивача по справі за довіреністю була надана заява, згідно якої представник позивача просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист в якому зазначено, що ОСОБА_2 сільська рада Золотоніського району позовні вимоги визнає та просить розглядати справу у відсутності її представника.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР №181776 ОСОБА_3 помер 30.12.2001 року про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний актовий запис за № 1.

Факт родинних відносин позивача з померлим стверджується свідоцтвом про народження серія І-ЯК № 687782, виданими ОСОБА_2 сільською радою Золотоніського району 17.02.1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія IV-БК № 478704. виданими Бесідською сільською радою Ставищенського району Київської області 18.12.1993 року.

З копії державного акту на землю, доданого до матеріалів справи серії ІІ-ЧР №040130 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_2 другої сільської ради від 14.01.2002 року №18,6 передана у приватну власність земельна ділянка площею 3.04 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподраського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних акті на право приватної власності на землю №252.

Судом вбачається, що спадщину після смерті батька позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління (володіння) спадковим майном, що стверджується довідкою виданою ОСОБА_2 Другою сільською радою Золотоніського району від 02.04.2015 року № 45.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його не дійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Згідно ст.. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись вищевикладеним, ст. 212, 213, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Визнати право власності на земельну ділянку площею 3.04 (три цілих чотири сотих) га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, ОСОБА_2 сільська рада за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 30 грудня 2001 року її батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя Савенко В.Г.