РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 16.03.2015р. відповідач предявив позов до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, встановлення нікчемності правочину, застосування реституції, витребування майна із чужого незаконного володіння, повернення майна, поновлення правової реєстрації. Вказана цивільна справа перебуває в провадженні Бердянського міськрайонного суду. Підставою вказаного позову є те, що ОСОБА_2 був і є власником 1/3 частини будинку №94 по вул.Чубаря в м.Бердянську на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2004р. №3-3061, виданого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, а укладені щодо цієї частини будинку правочини є недійсними. Позивач вважає, що вказане свідоцтво не відповідає дійсності та вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсним, оскільки в ньому вказана неправильна загальна площа будинку та площа сіней. Так, у вказаному свідоцтві загальна площа будинку складає 78,4 кв.м., а площа сіней 14,2 кв.м., а в рішенні апеляційного суду Запорізької області від 17.11.2009р., яким був встановлений порядок користування вказаним будинком, загальна площа будинку складає 64,8 кв.м. Згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2013р. між ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, загальна площа складає 54,4 кв.м., а площа сіней 10,4 кв.м., що також зазначено у ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.12.2013р. Оскільки за спірним свідоцтвом ОСОБА_2 отримав право власності на будинок та сіни такої площі, які перевищують площу будинку та сіней, наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач в своєму позові просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.11.2004р. №3-3061, видане державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та пояснили, що насправді загальна площа будинку №94 по вул.Чубаря в м.Бердянську та площа сіней, вказані у спірному свідоцтві, є їх зовнішньою площею, тому вказані у спірному свідоцтві дані відповідають дійсності. Крім того, площа вказаних будівель і споруд може змінюватись в результаті проведених ремонтних робіт, або може бути результатом вимірювання різними пристосуваннями. Крім того, на час видачі спірного свідоцтва позивач на входив до складу спадкоємців, його прав та законних інтересів це свідоцтво не стосувалось і не стосується на теперішній час, тому він є неналежним позивачем. Просили в задоволенні позову відмовити.

Третя особа Бердянська державна нотаріальна контора надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі її представника.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8, який працює юристом комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, показав, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину від 23.11.2004р. нотаріус, який оформляв видачу вказаного свідоцтва, направляв запит до КПТІ щодо надання ОСОБА_8 з Реєстру прав власності, після чого до обєкту нерухомості виїжджав технік КПТІ та робив відповідні заміри, виготовляв необхідну документацію, після чого данні про розміри обєкту нерухомості вносились до Реєстру прав власності та надавались нотаріусу, який вносив у правовстановлюючий документ дані з наданого ОСОБА_8. В даному випадку спірне свідоцтва про право на спадщину повністю відповідає ОСОБА_8 з Реєстру прав власності, наданому КПТІ. Щодо розмірів обєкту нерухомості, тобто загальної площі будинку та площі сіней, то ці площі вказані за зовнішніми розмірами, що на той час було загальною практикою. В той же час, за даними інвентарної справи КПТІ, насправді загальна площа будинку на той час складала 78,66 кв.м., а до Реєстру внесена загальна площа 78,4 кв.м., що дійсно є технічною помилкою. Але свідок вважає цю помилку незначною, оскільки практично це складає площу зовнішньої штукатурки, або може бути допустимою похибкою вимірювання. Що стосується даних, внесених нотаріусом до договору купівлі-продажу від 23.12.2013р., то це внутрішні площі вказаних приміщень. Таким чином, свідок вважає, що за вказаний період часу фактично будь-які площі вказаного будинку суттєво не змінювались, а різні вказані у правовстановлюючих документах дані є результатом різного підходу до існуючих насправді розмірів обєкту нерухомості внутрішніх або зовнішніх, що не суперечить діючому законодавству. При цьому розмір жилої площі вказаний скрізь однаковий тому, що підхід до цих даних за цей час не змінювався.

Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову на підставі наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2004р. №3-3061, виданого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, загальна площа будинку №94 по вул.Чубаря в м.Бердянську складає 78,4 кв.м., а площа сіней «а» складає 14,2 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2013р. між ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, загальна площа вказаного будинку складає 54,4 кв.м., а площа сіней «а» - 10,4 кв.м., аналогічні відомості містяться у ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.12.2013р.

При цьому суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями свідка ОСОБА_8, що насправді вказані розмірі у свідоцтві про право на спадщину за законом від 23.11.2004р. вказані за зовнішніми межами вказаних будівель (з незначною помилкою у 0,26 кв.м. в розмірі загальної площі будинку), а в договорі купівлі-продажу від 23.12.2013р. та відповідному ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за внутрішніми межами вказаних будівель. Всі вказані розміри відповідають реальним розмірам вказаного обєкту нерухомого майна, що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи та відповідними технічними паспортами станом на 16.09.2004р. та 28.05.2010р.

Таким чином, будь-яка суттєва невідповідність даних щодо спірного обєкту нерухомого майна між свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2004р. та реальними характеристиками цього майна відсутня. Крім цього, будь-яка несуттєва невідповідність, якщо така існує або виникне в майбутньому, може бути легко виправлена у позасудовому порядку, як це було зроблено в 2013 році на час купівлі вказаного нерухомого майна позивачем.

Відповідно до ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про практику у справах про спадкування», іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

В даному випадку позивач ОСОБА_4 ніколи не мав та не має жодного відношення до будинку №94 по вул.Чубаря в м.Бердянську, як до спадкового майна, у звязку з видачею спірного свідоцтва про право на спадщину в 2004 році жодних прав ОСОБА_4 порушено не було. За таких обставин, позивач ОСОБА_4 є неналежним позивачем по справі, яка розглядається, що є однією з підстав відмови у задоволенні позову.

Доходячи вказаного висновку суд вважає безпідставним посилання позивача та його представника в судовому засіданні, що порушенням прав позивача в даному випадку є звернення відповідача ОСОБА_2 до суду з іншим позовом, підставою якого є спірне свідоцтво, оскільки сам по собі такий факт не є порушенням, невизнанням або оспорюванням прав, свобод чи інтересів позивача ОСОБА_4 в розумінні ст.15 ЦПК України. Звернення особи до суду з позовом не дає автоматично відповідачу по цій справі право оспорювати будь-які правочини, до яких він не має і ніколи не мав будь-якого відношення.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.1301 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_9