Справа № 715/140/16-ц
Провадження № 2/715/150/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретаря судового засідання Затолошної Р.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду питання про закриття провадження у справі -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-прод Сервіс» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позивач просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 71117V8 від 14 жовтня 2014 року, укладеним між ним та відповідачем ОСОБА_4 «Еко-прод Сервіс», поручителем якого є відповідач ОСОБА_3 в сумі 61 222 грн. та стягнути з них судові витрати.

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_4 «Еко-прод Сервіс», оскільки воно не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача та представник відповідача заперечували проти закриття провадження у справі, вважали, що справа має розглядатися саме в порядку цивільного судочинства.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_4 «Еко-прод Сервіс» підлягає закриттю, виходячи із наступного.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на вся правовідносини, що виникають у державі, а за чч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 1, статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Нормою п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_4 «Еко-прод Сервіс» слід закрити. Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ«Державний експортно-імпортний банк України», що розгляд його позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 «Еко-прод Сервіс» про стягнення заборгованості за договором кредиту віднесено до юрисдикції господарських судів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 205 206, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-прод Сервіс» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-прод Сервіс» - закрити.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: