Справа № 2/2506/1030/12
Провадження № 6/750/15/16
У Х В А Л А

05 квітня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2/2506/1030/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у справі № 2/2506/1030/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що заявником не надано належних доказів, що підтверджують його правонаступництво за кредитним договором № 2 від 29.08.2008 року, заявником не надано в судове засідання оригіналу договору купівлі продажу кредитного портфелю.

Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» 188867 грн. 09 коп. боргу та судові витрати в розмірі 1888 грн. 67 коп. (а/с 45-46).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2012 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення (а/с 97-98).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 05 грудня 2012 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2012 року залишено без змін (а/с 128-133).

По даній справі Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 02 січня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» 188867 грн. 09 коп. боргу та судових витрат в розмірі 1888 грн. 67 коп. (а/с 186).

18 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог, в тому числі і за кредитним договором № 2 від 29.08.2008 року (а/с 142-148).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» 01.12.2014 року зверталося до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» у звязку із заміною кредитора на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25.05.2012 року.

Проте, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2014 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю ПростоФінанс про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що право вимоги заміни стягувача у виконавчому провадженні належить товариству з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи, а не заявникові, оскільки його право вимоги стягнення заборгованості з ОСОБА_2 вважається припиненим з моменту укладення договору відступлення прав за договорами забезпечення, тобто з 25.05.2012 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобовязанні ( крім випадків, передбачених ст. 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб у окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6 - 122 цс 13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України. В постанові зазначено, що заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, тощо) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, і може бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Доводи представника відповідача щодо відсутності належного підтвердження правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а також зверненням ОСОБА_2, адресованим ТОВ «Кредитні ініціативи» 17 січня 2013 року, в якому боржник визнавала свій борг перед новим кредитором та клопотала про зменшення боргу і врегулювання питання щодо виконання зобовязання шляхом реалізації автомобіля та погашення боргу за виручені від його продажу кошти (а/с 213).

За таких підстав, суд вважає за необхідне вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити та замінити сторону стягувача у цивільній справі його правонаступником.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 378 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2/2506/1030/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача у цивільній справі № 2/2506/1030/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова