Справа № 300/155/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_4 на ухвалу Воловецького районного суду від 11 лютого 2014 р. за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 р. заступник начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції ОСОБА_5 за погодженням із начальником цього відділу ОСОБА_6 (надалі ДВС) звернувся у суд з поданням, у якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 120, Воловецького району, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до виконання нею боргових зобов'язань.

На обґрунтування зазначав, що в них на виконанні знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 40176775 із примусового виконання виконавчого листа № 300/710/13-ц, виданого 16.09.13 р. Воловецьким районним судом, про стягнення із ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 24716.54 грн. боргу.

11.10.13 р. ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого документу, яку надіслано сторонам виконавчого провадження. Станом на 06.02.14 р. боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Ухвалою Воловецького районного суду від 11.02.14 р. подання задоволено: встановлено громадянці України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання нею боргових зобов'язань (а.с.12).

Апелянт просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні подання. Доводить про неповне з'ясування і недоведеність усіх обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує на недоведеність факту ухилення нею від виконання боргових зобов'язань та неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із ухваленням нової по суті питання, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 11 ч.3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки в порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п.18 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п.5 ч.1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»).

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» треба розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

При цьому особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

За правилами ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як видно з матеріалів справи, Воловецький районний суд 16.09.13 р. видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 24471.82 грн. і 244 грн. судових витрат, а всього 24716.54 грн. (а.с.3).

11.10.13 р. ДВС відкрито виконавче провадження ЄДРВП № 40176775 за цим виконавчим листом і надано божнику строк для самостійного виконання шляхом сплати боргу на рахунок до 18.10.13 р. (а.с.4).

Згідно з листом державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області станом на 22.10.13 р. на громадянці ОСОБА_3 машин не зареєстровано (а.с.5).

Свалявська обєднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Закарпатській області (Воловецьке відділення) надало відповідь ДВС про те, що громадянка ОСОБА_3 відкритих рахунків не має.

Головне управління Держземагентства в Закарпатській області повідомило ДВС, що станом на 01.01.13 р. ОСОБА_3, яка мешкає (перебуває) за адресою: с. Біласовиця, 120, відсутні земельні ділянки у власності та користуванні на території Воловецького району. За інформацією щодо державної реєстрації права власності на інших речових прав на земельні ділянки протягом 2013 року запропонував звернутися до державної реєстраційної служби Воловецього районного управління юстиції за адресою: смт. Воловець, вул. Пушкіна, 6 (а.с.7).

На запит ДВС від 14.10.13 р. до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах у фізичної особи РНОКПП: НОМЕР_1 інформація про номери рахунків, відкриті у Банках та інших фінансових установах України, боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями до ДПС України відповідних фінансових установ не надходила (а.с.8).

На запит ДВС від 14.10.13 р. до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, а саме: ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1, у результаті обробки запиту інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку в ДРФО відсутня (а.с.9).

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 08.04.2014 р. зареєстрували шлюб, унаслідок чого прізвище останньої було змінено на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.23).

Разом із тим, у справі відсутні докази надіслання ОСОБА_3 та одержання останньою постанови про відкриття виконавчого провадження, а також про те, що ОСОБА_3 отримувала відповідні виклики до ДВС із приводу вирішення питання щодо сплати заборгованості в добровільному порядку.

Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_8 15.11.2013 р. була знята з реєстрації місця проживання (с. Біласовиця Воловецького району) і 11.04.2014 р. зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Твердження ДВС у заяві від 10.02.2016 р. (а.с.40-43) про те що боржник ОСОБА_3 змінила адресу фактичного проживання з с. Біласовиця, 120, Воловецького району на м. Ужгород, вул. Заньковецької, 36/4, є непереконливими.

Отже, належних і допустимих доказів у підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань за судовим рішенням, зі справи не вбачається, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав фактичних підстав для задоволення подання, через що постановлена ним ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а в задоволенні подання належить відмовити як необґрунтованому.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319, 324 ч.1 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

2. Ухвалу Воловецького районного суду від 11 лютого 2014 р скасувати.

3. У задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання нею боргових зобов'язань відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: