Номер провадження: 22-ц/785/1442/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кравця Ю.І., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною, витребування майна із чужого незаконного володіння, та за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановила;

24.10.2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила поділити майно, набуте з ОСОБА_2 у шлюбі за спільні кошти, а саме: автомобіль Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН -9941-ВС, визнавши за нею право власності на ? частину цього автомобіля, посилаючись при цьому на ч.1ст.60 і ст.69 СК України та вказуючи, що відповідач користується цим майном одноособово, і не дозволяє їй користуватися цим майном.

18.11.2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала у судовому засіданні, та в остаточній його редакції просила визнати недійсною довідку-рахунок купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН -9941-ВС (тепер ВН-3875-ЕО), яка підтверджує договір купівлі-продажу цього автомобіля, що укладений 16.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та витребувати у ОСОБА_4 цей автомобіль, посилаючись на такі обставини:

Позивач та ОСОБА_2 придбали вказаний автомобіль у той час, коли вони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя. Автомобіль був зареєстрований у органах МРЕВ ДАІ на чоловіка, чоловік користувався цим автомобілем та у подальшому продав цей автомобіль ОСОБА_4, і який зареєстрував автомобіль на своє імя. Продаж автомобіля був вчинений ОСОБА_2 без її згоди, як співвласника цього майна, шляхом укладання договору купівлі-продажу у вигляді довідки-рахунку, а тому є недійсним. Тому проданий автомобіль підлягає поверненню.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обєднані в одне цивільне провадження і справа розглянута за відсутності відповідачів у справі.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені у повному обсязі. Суд визнав незаконною довідку-рахунок купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН -9941-ВС, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та витребував автомобіль у ОСОБА_4

Суд також поділив спільне майно подружжя, набуте у шлюбі, та визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину цього автомобіля.

Суд зобовязав ОСОБА_4 передати автомобіль марки Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657 ОСОБА_3

ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 року, яка ухвалою цього ж суду залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі вказуючи, що суд не встановив обсяг всього майна подружжя, набутого в шлюбі; не встановив, що спірний автомобіль придбаний у шлюбі за спільні кошти подружжя; розглянув справу за відсутності відповідача, якого не повідомив належним чином про час та місце розгляду справи.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України,під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль марки Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН -9941-ВС був придбаний ОСОБА_3 і ОСОБА_2 коли вони знаходилися у шлюбі за спільні кошти подружжя, та без згоди позивача був проданий відповідачем ОСОБА_4. Оскільки автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, суд визнав за ОСОБА_3 право власності на ? його частину, та зобовязав ОСОБА_4 передати автомобіль позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена - ч.ч.1-3 ст.65 СК України,

Правилами ст.369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Згідно з ч.1ч.2ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, з 05.01.1988 року до 2015 рік ОСОБА_3 і ОСОБА_2 знаходилися у зареєстрованому шлюбі.

В серпні 2013 року подружжя ОСОБА_2 за спільні кошти придбало автомобіль марки Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН-9941-ВС, який було зареєстровано в органах МРЕВ ДАІ на імя ОСОБА_2.

Оскільки автомобіль був придбаний подружжям під час шлюбу і за спільні кошти, він є спільною сумісною власністю подружжя, і частки подружжя у цьому майні є рівними, тобто по ? частці за кожним.

16.10.2013 року ОСОБА_2 без згоди дружини ОСОБА_3 продав автомобіль ОСОБА_4, що підтверджується довідкою-рахунком, після чого автомобіль був зареєстрований на покупця, та автомобілю був присвоєний державний реєстраційний номер ВН-3875-ЕО.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини та норми матеріального права, якими врегульовані правовідносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції правомірно визнав автомобіль Hyundai Sonata, 2005 року випуску, кольору «Срібна Перлина», кузов №KMHET41C95A045657, державний реєстраційний номер ВН-9941-ВС спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та їх частки у цьому майні; правомірно визнав недійсним договір купівлі-продажу спірного автомобіля, оскільки він був проданий без згоди іншого співвласника; правомірно витребував автомобіль у ОСОБА_4, який придбав його в порушення вказаних вище норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони не підтверджені апелянтом у встановленому законом порядку, та спростовуються як поясненнями апелянта у суді апеляційної інстанції так і обставинами, встановленими судом першої інстанції. Апелянт у Апеляційному суді Одеської області підтвердив, що спірний автомобіль був придбаний у той час, коли він проживав із ОСОБА_3 однією сімєю. Доказів того, що на придбання автомобіля ОСОБА_2 витратив свої особисті кошти, а не кошти подружжя ним до суду не надано.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що позивач у позовній заяві не вказала все майно, яке було набуте подружжям за час шлюбу, оскільки ця обставина не є підставою для скасування рішення суду. Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості поділити у встановленому законом порядку інше майно подружжя, яке залишилося не поділеним. І визнання за позивачем права власності на ? частку спірного автомобіля не має правового значення для поділу іншого майна подружжя.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що він не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки ці обставини не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 мав можливість надавати свої пояснення за заявленими позивачем вимогами та надавати докази, які б спростували доводи позовної заяви. Але таких доказів апелянтом до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6