АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Малинников О.Ф.
№ 22-ц/796/5557/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Ящук Т.І.,

секретар Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Кобенко Яни Петрівни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 02 лютого 2016 року про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02 лютого 2016 року повернуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м.Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Позика» просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою замінити стягувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ТОВ «ФК «Позика» у зв'язку з переходом до останнього прав кредитора відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-IV від 30 жовтня 2015 року. На думку апелянта суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви ТОВ «ФК «Позика» про заміну стягувача з тих підстав, що ТОВ «ФК «Позика» не є стороною виконавчого провадження, а тому не має права на таке звернення.

В апеляційній інстанції представник ТОВ «ФК «Позика» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Вислухавши пояснення представника ТОВ «ФК «Позика», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанрції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суд м. Києва від 10 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 49 325,92 грн., судовий збір у сумі 493,26 грн. (а. с. 53-55).

На виконання вказаного рішення 19 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва ПАТ «Креді Агріколь Банк» було видано виконавчий лист (а. с. 62).

04 січня 2016 року ТОВ «ФК «Позика» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості. В обґрунтування вимог заяви зазначило, що 30 жовтня 2015 року ним було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-IV з ПАТ «Креді Агріколь Банк», відповідно до якого до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року заяву ТОВ «ФК «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику згідно з п. 3 ч. 2 ст. 121 ЦПК України. Суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ФК «Позика» не є стороною виконавчого провадження, а тому не має права на звернення до суду із такою заявою.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс 13.

Оскільки суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що ТОВ «ФК «Позика» не має права на звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року підлягає скасуванню з передачею заяви ТОВ «ФК «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «ФК «Позика», оскільки відповідна заява ТОВ «ФК «Позика» не була предметом розгляду суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кобенко Яни Петрівни, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року скасувати, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виданого 19 лютого 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» кредитної заборгованості передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді