Провадження № 2/643/1660/16
24.02.2016 року Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.,
при секретарі Бахметьєвій Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 2011грн.13коп. та судові витрати в сумі 1218грн.
У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав передбачених у позові.
Відповідач ОСОБА_1, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася, причину неявки не повідомила, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.
Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1, відповідачу 30.12.2014 року, наказом директора центру зайнятості від 30.12.2014 р. № НТ141230 був наданий статус безробітного з 30.12.2014р., з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, строком на 360 календарних днів, з 06.01.2015 р. по 31.12.2015 р. Наказом центру зайнятості № НТ 150415 від 15.04.2015 року Відповідачу було припинено реєстрацію, у звязку з працевлаштуванням /а.с.4/.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Закону статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація від Державної фіскальної служби України щодо факту отримання ОСОБА_1 доходу у 1 кварталі 2015 року. Складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 09.09. 2015 року за № 838 - ДФС. В ході проведення розслідування було встановлено, що в період перебування на обліку ОСОБА_1 надавала послуги згідно Договору про надання послуг від 01.03.2015р. (надання послуг з консультації клієнтів) по 31.03.2015року. Згідно з актом приймання - передачі від 31.03.2015 р. ОСОБА_1 отримала матеріальну виплату в розмірі 4800 грн. /а.с.6-8/.
За таких обставин, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення, відповідно до норм ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». У звязку з цим, Харківським міським центром зайнятості, 11.09.2015 року виданий наказ за № 1341 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ - ОСОБА_2» за період з 01.03.2015 року по 31.03. 2015 року в сумі 2011 грн. 13 коп. /а.с.11/.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Працівниками міського центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, проте, як встановлено судом, на час розгляду справи, вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 2011грн.13коп. Відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 2011грн.13коп., є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61,79,88, 208 - 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 2011грн.13коп. та судові витрати в сумі 1218грн., а всього 3229 /три тисячі двісті двадцять девять/ грн. 13 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя - Т.М.Довготько