24.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/7265/15-ц
Справа №205/7265 /15
Пров. №2п/205/50/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Федченко В.М.,

при секретарі Джурко Ю.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську заяву судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської Інни Георгіївни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2016 року по справі №205/7265/15-ц за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської Інни Георгіївни про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2015 року з Апеляційного суду Дніпропетровської області до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за розподілом надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Відповідача в особі судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської І.Г. про захист честі, гідності та стягнення з Відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,0 грн., завданої йому внаслідок грубого порушенням Відповідачем його прав як підсудного.

Звернення до суду Позивач мотивував тим, що в провадженні Відповідача, яка є суддею Жовтневого суду м. Дніпропетровська, знаходиться кримінальне провадження №203/451/14к, обвинуваченим в якому є самі він. При цьому з боку Відповідача є численні порушення його права як підсудного на ознайомлення з матеріалами справи. Усі заявлені ним письмові клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ігноруються Відповідачем. З цього приводу Позивач також звертався до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

На думку Позивача, неодноразові та необгрунтовані відмови Відповідача у доступі йому до правосуддя з підстав, не передбачених законом, є приниженням його честі та гідності.

Тому з посиланням на певні норми Цивільного кодексу України просив стягнути з Відповідача на його користь відшкодування заподіяної незаконними діями моральної шкоди, яку він оцінює у десять тисяч гривень (а.с.1-3, 17-18).

Відповідач у судове засідання не явився за невідомих суду обставин, у звязку із чим за згодою Позивача на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Встановлене в судовому засіданні свідчило про те, що в даному конкретному випадку з боку Відповідача має місце тривале грубе порушення прав Позивача на ознайомлення з матеріалами справи, що є порушенням як вимог ст.ст.255, 263 КПК України 1960 року, так і ст.42 п.14 КПК України 2012 року.

У звязку із цим заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2016 заявлені вимоги задоволено частково. З Відповідача на користь Позивача стягнуто відшкодування моральної шкоди в у розмірі 5000,0 гривень, а також судовий збір у розмірі 487,20 грн., сплачений ним при зверненні до суду (а.с.97-99).

30.05.2016 до суду надійшла заява Відповідача про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Днпропетровська від 07.04.2016 та закриття провадження у справі. Підставами для перегляду Відповідач вважає те, що взагалі не отримував судові повістки, хоча та надсилалася прямо до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (а.с.21, 30, 35, 36, 39).

Крім того, як зазначає далі в заяві Відповідач, згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», згідно якому «…оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом…». У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляд ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам розяснено, що у розумінні положень ч.1 ст.2, п. 1, 7, 9 ч.1 ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України судді при розгляді ними цивільних господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинені у звязку з розглядом судових справ. Далі, з посиланням на положення ст.ст.62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засуджений особі в разі скасування вироку як неправосудного тощо, просить суд скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2016 за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської І.Г. про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, та закрити провадження у зазначеній справі (а.с.104-107).

В судове засідання Заявник або його представник не явилися в судове засідання за невідомих суду обставин. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджаю розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні Позивач та його представник просили суд залиши без задоволення заяву Відповідача про перегляд заочного рішення суду від 07.04.2016. Суду пояснили, що про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 Відповідач повідомлявся належним чином, але не явився в судове засідання за невідомих суду обставин. Крім того, наведені Відповідачем докази, на які він посилається, є хибними і взагалі не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Вважають заочне рішення суду таким, що не підлягає скасуванню. Тому просили суд відмовити Відповідачеві у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 від 07.04.2016 про стягнення з Відповідача на користь Позивача відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення Позивача та його представника, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали справи свідчать про те, що Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинської І.Г.. Зазначені обставини підтверджуються навіть листами голови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, що надійшли до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська 29.02.2016 за вх. №ЕП 445 та 02.03.2016 за вх. №4758 (а.с.21, 30, 35, 36, 39).

Таким чином, Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але при цьому не явився в судове засідання за невідомих суду обставин та не надіслав до суду повідомлення про поважність причин неявки або заяву про розгляд справи за його відсутності.

Що стосується посилань Відповідача у заяві про перегляд заочного рішення як на докази на Постанови Пленуму Верховного Суду України та на положення Конституції України, то суд не може погодитися із цими посиланнями та вважає їх недоречними, хибними і такими що не заслуговують на увагу, оскільки не мають відношення до справи.

Зокрема, зазначені Відповідачем як докази на свій захист посилання на певні нормативні акти взагалі не мають жодного відношення до грубого та тривалого порушення з його боку законних процесуальних прав Позивача, передбачених як ст.ст.255, 263 КПК України 1960 року, так і ст.42 п.14 КПК України 2012 року, що і є предметом спору.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Тому суд не знаходить достатніх приводів та підстав для скасування заочного рішення по справі від 07.04.2016 року і вважає за необхідне залишити без задоволення заяву Відповідача про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07.04.2016 року по справі №205/7265/15-ц за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської Інни Георгіївни про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди за позовом

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8 Конституції України, ст.ст.10, 11, 57-60, 208, 209 ч.3, 231 ч.3, 293, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської Інни Георгіївни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2016 року по справі №205/7265/15-ц за позовом ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинської Інни Георгіївни про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Федченко