"21" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Вимоги мотивує тим, що вона отримала квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 013350 серії Б від 12.03.2001 року. У вказаній квартирі вона приживала разом з дітьми та чоловіком ОСОБА_2
З 23.07.2009 року ОСОБА_2 виїхав з її квартири та в ній не проживає, про його нинішнє місце проживання їй не відомо.
У вказаній квартирі відповідач зареєстрований з 06.06.2002 року.
Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2016 р. та від 28.09.2016 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві і зареєстрованих осіб у спірній квартирі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2001 року Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_1 на сім'ю із 4 осіб видано ордер на жиле приміщення № 013350 серії Б на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Як убачається із довідки по формі № 3, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва від 15.07.2016 р. № 481, у спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_5 (а.с. 5).

За повідомленням позивача ОСОБА_2 є її колишній чоловік з яким шлюб розірваний за рішенням суду з ініціативи відповідача, місце проживання ОСОБА_2 їй та членам її родини не відоме, відповідач будь який зв'язок з ними не підтримує, квартирою не цікавиться, витрати по оплаті житлово-комунальних послуг несе вона самостійно.

Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджено актами від 20 травня 2016 року, 30 червня 2016 року та 12 липня 2016 року, що підписані сусідами позивача, посвідчені начальником ЖЕД-411, у яких зазначено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 з 23.07.2009 року по даний час (а.с. 6-8).

Допитані судом свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засвідчили, що є сусідами позивача, відповідач, залишивши сім'ю, не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2009 року, з того часу жодного разу не з'являвся, його речей у квартирі не має, за житло сплачує позивач, відповідач виселився добровільно та ніколи не намагався вселитися, місце його проживання не відоме.

Отже, судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з липня 2009 року по даний час, його майно там не знаходиться, спірним житлом не цікавиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідач не несе, перешкод йому у користуванні жилим приміщенням не чинилось, залишив житло добровільно та по даний час ним не цікавиться, наміру проживати у квартирі не виявляє.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином суд встановив, що відповідач постійно не проживає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин більше шести місяців.

За викладених обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя