Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/16/16-ц

номер провадження 2/695/345/16

17 лютого 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Матвієнко М.В.,

при секретарі Біленко Н.Г.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_2 до Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Домантівської сільської ради Золотоніського р-ну Черкаської обл. про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, якій на праві приватної власності належало будинковолодіння по АДРЕСА_1

Позивач з 1991 року на постійній основі проживав разом із ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 спадщину ніхто не прийняв і за весь час його володіння даним житловим будинком ніхто на нього не претендував.

Після смерті ОСОБА_4 в будинку залишився проживати ОСОБА_2 зі своєю дружиною та дітьми.

З 1995 року ОСОБА_2 вже повністю піклувався про будинок самостійно, всі договори про проведення будь-яких налаштувальних, ремонтних чи будівельних робіт він оформлював на своє ім'я.

Факт утримання будинку та постійного проживання позивача ОСОБА_2, підтверджується записами в по господарській книзі Домантівської сільської ради.

Так як ОСОБА_2 вже більше 10 років вільно, добросовісно та безперервно користується, утримує та володіє будиковолодінням АДРЕСА_1 він звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_1 позов про визнання права власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 за набувальною давністю підтримали та наполягали на його задоволенні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач починаючи із 1995р. добросовісно заволодів чужим майном та продовжує відкрито, безперервно ним володіти на протязі більше 10 років, а тому набув права власності на цей житловий будинок, який на даний час не має власника. Крім того пояснили, що на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 був живий батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який спадщину не прийняв.

Представник відповідача Домантівської сільської ради в судове засіданні не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, де позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони є сусідами позивача ОСОБА_2, який починаючи із 1991р. постійно проживає та користується житловим будинком по АДРЕСА_1 по даний час, а також за цей період він здійснив капітальний ремонт будинку.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтва № 212 від 29.09.1990р. про право особистої власності на житловий будинок вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_4.

Із довідки виконкому Домантівської сільської ради за № 157 від 15.02.2016р. вбачається, що відповідно до рішення сесії Домантівської сільської ради № 40-11/VІ від 19.08.2015р. вул. Петровського перейменована на вул. Грушевського.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого виконкомом Домантівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 45.

Із свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого Домантівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 40.

Із повідомлення Золотоніської міської державної нотаріальної контори № 23/01-16 від 20.01.16р. вбачається, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася.

ОСОБА_2 проживає та зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 з 1991 року, що підтверджується даними погосподарської книги № 18 Домантівської сільської ради, особовий рахунок НОМЕР_3.

Факт утримання нерухомого майна позивачем підтверджується довідкою Домантівської сільської ради № 1489 від 16.12.2015р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 1996 року і по 2015 рік сплачував земельний податок за присадибну земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 договором на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання від 24.04.2001 року; договором про надання послуг з газопостачання № 817 від 25.09.2000 року, та таким же договором від 13.07.2006 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Окрім спірного будинку у ОСОБА_2 іншого житла немає.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Набувальна давність є юридичним фактом. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вже більше 10 років вільно, добросовісно та безперервно користується, утримує та володіє будиковолодінням АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 344 ЦК України 2003 року особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено Кодексом.

Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли саме з 1 січня 2001 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню, крім зазначеного ще й з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК України (1963р.), онуки є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини не має в живих того із батьків, хто був спадкоємцем. Тобто за нормою закону, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач ОСОБА_2 не являвся спадкоємцем за законом, а тому не міг на законних підставах набути право власності на будинок.

За цих обставин, суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин, встановлених в судовому засіданні, а саме добросовісного, відкритого та безперервного володіння житловим будинком, позов підлягає до задоволення.

На підставі ч.ч.1 ст.344 ЦК України, ст. 529 ЦК України (1963р.). Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 173, 174, 207, 209, 212, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2016р.