Провадження № 4-с/712/58/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого/судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до Соснівського районного суду з скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_2 від 18.08.2016 року закінчено виконавче провадження за судовим наказом № 712/13769/15-ц від 11.01.2016 року, що видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Черкаситеплокомуненерго» боргу в сумі 1842,00 грн. Підстава закінчення виконавчого провадження п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ.

Згідно п. 2 резолютивної частини вказаної постанови виділено в окреме провадження постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Постановою державного виконавця від 17.08.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій в сумі 80 грн. у вказаному виконавчому провадженні.

Копія постанови одержана нею 29.09.2016 року, оскільки після одержання постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій містилося посилання на постану про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, вона звернулась до державного виконавця щодо надання їй копії такої постанови.

Постанову про закінчення виконавчого провадження в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих вважає незаконною. Виконавче провадження закінчене у звязку із скасуванням судового наказу на виконання якого був виданий виконавчий лист. Скасування рішення суду, на виконання якого було видано виконавчий лист, означає незаконність такого рішення, а на виконання незаконного рішення суду з особи не можуть бути стягнуті будь які кошти.

Просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_2 від 17.08.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, що винесена у виконавчому провадженні за судовим наказом № 712/13769/15-ц, виданим Соснівським районним судом м. Черкаси 11.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «ЧТКЕ» боргу в сумі 1842,00 грн. Визнати частково неправомірною та частково скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_2 від 18.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження за судовим наказом № 712/13769/15-ц, виданим Соснівським районним судом м. Черкаси 11.01.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «ЧТКЕ» боргу в сумі 1842,00 грн., а саме: в частині п. 2 резолютивної частини постанови щодо виділення в окреме провадження постанови про стягнення витрат на організацію і проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представник Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області в судовому засіданні просив суд в скарзі відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного:

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у самостійному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, серед яких є виконавчі листи.

В судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2016 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 712/13769/15-ц виданого 11.01.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Черкаситеплокомуненерго» боргу в сумі 1842,00 грн.

Вказана постанова сторонами виконавчого провадження не оскржувалась.

29 липня 2016 року, через значний проміжок часу, на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби ГТУЮ міста Черкаси у Черкаській області представником скаржника ОСОБА_3 було направлено ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2016 року про скасування судового наказу № 712/13769/15-ц виданого 11.01.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Черкаситеплокомуненерго» боргу в сумі 1842,00 грн.

17 серпня 2016 року державним виконавцем Центрального ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій в сумі 80,00 грн.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_2 від 18 серпня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 712/13769/15-ц виданого 11.01.2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Черкаситеплокомуненерго» боргу в сумі 1842,00 грн. закінчено. Виділено в окреме провадження постанову про стягнення з боржника витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» Кошти виконавчого провадження складаються з: 1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону; 2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 3) стягнутих з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій; 4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Витрати органів державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частиною 4 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» до витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Згідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «про виконавче провадження передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судовий наказ на виконанні у Центральному відділі ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебував близько 5 місяців, державним виконавцем вчинялись заходи спрямовані на виконання рішення, за що й передбачається стягнення витрат на проведення виконавчих дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, що було в повному обсязі дотримано державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В своїй скарзі скаржник посилається на те, що постанову про закриття виконавчого провадження нею отримано 28.09.2016 року, однак підтверджуючих документів на підтвердження даного факту скаржником не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209-210, 385-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: