Справа № 180/1211/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем - Ганоченко Л.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 162.

11 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачем протягом останнього року поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя із відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити даний позов та розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу і просив надати строк для примирення, оскільки він бажає зберегти сім'ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони з 23 липня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 162. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дітей віком до одного року не мають.

Враховуючи те, що сторони тривалий час перебувають у шлюбі, мають спільну малолітню дитину, на дату подачі до суду позовної заяви ведення спільного господарства та сумісне проживання не припинено суд, визнав за необхідне призначити сторонам строк для примирення, про що постановив ухвалу від 02 серпня 2016 року, і провадження у справі на цей час було зупинене. Згідно заяви позивачки від 05 грудня 2016 року протягом визначеного судом строку на примирення вони з відповідачем не примирилися, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Оскільки судом вжито заходів до примирення подружжя, які результатів не дали, можливості для примирення подружжя на думку суду вичерпані, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають вирішенню по суті.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи досліджені доказами обставини справи, суд прийшов до висновку, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, позивачка просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, на підставі статей 104, 105, 112-114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області області, актовий запис № 162.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна