АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5625/16
Справа № 2-279/06 Головуючий 1 інст. - Ульяніч І.В.
Категорія: інші Доповідач - Трішкова І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого-судді Трішкової І.Ю.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (як правонаступника ОСОБА_3) про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про скасування арешту, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова 13 квітня 2005 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що вказаний арешт був накладений 13 квітня 2005 року в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (як правонаступника ОСОБА_3) про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди.

На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 березня 2006 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2006 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишений без змін.

ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3, яка є власницею 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, через наявність арешту позбавлений оформити свої спадкові права на зазначене майно. відповідно до постанови Одинадцятої державної нотаріальної контори від 13 листопада 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з наявністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна актового запису № 1998553 про арешт на вищевказану квартиру.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою заяву про скасування арешту підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що вказана частина квартири належала на праві приватної власності його матері ОСОБА_3, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої, він прийняв спадщину. Також зазначив, що постанову нотаріуса від 13 листопада 2015 року, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом він не оскаржував, як не оскаржував дії нотаріуса в частині видачі йому свідоцтва про право на спадщину від 02 липня 2004 року тільки на спадкове майно у вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, без зазначення спадкового майна у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. До суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 із зняттям з неї арешту він також не звертався.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції заяву про зняття засобів забезпечення позову не визнав, посилаючись на те, що ці вимоги не ґрунтуються на законі, частина спірної квартири зареєстрована на померлу мати ОСОБА_3, на заявника, тому він не має права на зняття арешту з майна, власником якого він не є.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (правонаступника ОСОБА_3) про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 5, 6 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 03 листопада 2003 року у провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2005 року в рамках зазначеної вище цивільної справи був накладений арешт на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_3 (а.с.163-164 т.1).

В матеріалах справи наявні дані про виконання Першою Харківською нотаріальною конторою зазначеної ухвали суду, що вбачається з витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23 травня 2005 року, реєстраційний номер обтяження: 1998553 (а.с.196 т.1) .

В звязку зі смертю відповідачки ОСОБА_3, яка померла 24 вересня 2003 року, до участі у справі був залучений її правонаступник ОСОБА_1 (а.с.121 т.1).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 березня 2006 року, залишеного без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2006 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_1) про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишений без задоволення (а.с.291-293 т.1, а.с.314-317 т.1 ).

18 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки це необхідно для оформлення його спадкових прав.

Згідно п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Згідно постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Пунктом 23 зазначеної постанови передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2004 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с.6).

Згідно постанови Одинадцятої Харківської держаної нотаріальної контори від 13.11.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з наявністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна актового запису № 1998553 про арешт на вищевказану квартиру.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2000 року, вбачається, що власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_3, право власності зареєстровано в КП «Харківське міське БТІ» 29.03.2000 року.

За таких підстав, приймаючи до уваги те, що відповідачу ОСОБА_1 було роз'яснено право на захист свого права в інший спосіб, шляхом звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, та виключення цього майна з-під арешту, судова колегія не знаходить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Трішкова

Судді: Р.М. Піддубний

Н.П. Пилипчук