УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. Просив зобов'язати відповідача надати відповідь на заяву від 16 березня 2015 року щодо нарахування дійсної відсоткової ставки на його строковий пенсійний вклад відповідно договору №13068305 від 19 травня 2014 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та позивачем, а також просив стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на його користь 30 000 грн спричиненої моральної шкоди, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає вичерпну відповідь на його звернення.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року, позов ОСОБА_2 залишено без задоволення за безпідставністю.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 травня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_2 був укладений договір №13068305 про строковий пенсійний вклад, за яким позивач вніс кошти під 21% річних.

16 березня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» із заявою про збільшення йому ставки до 22,5%, посилаючись на значну суму його внеску.

ПАТ «Державний ощадний банк України» за підписом директора департаменту роздрібного бізнесу Малаховою В.В., що діяла відповідно до статуту товариства та визначеними їй повноваженнями, 28 квітня 2015 року за № 11/5-22/955/945с було надано відповідь на заяву ОСОБА_2 від 16 березня 2015 року, що по суті порушеного ним питання філією-Житомирським обласним управлінням АТ «Державний ощадний банк України» надавались вичерпні відповіді у листах від 25 липня 2014 року № 29/05-113-4382 та 12 січня 2015 року № 29/05-6/156 мотивуючи тим, що згідно ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того питання, якщо перше вирішено по суті.

Так, Філією-Житомирським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» 25 липня 2014 року за № 29/05-113-4382 на звернення позивача про визначення йому більшої процентної ставки по його строковому пенсійному вкладі була надана відповідь, що відповідно до договору №13068305 від 19 травня 2014 року про строковий пенсійний вклад, укладеного між банком та ОСОБА_2 відсоткова ставка встановлена на рівні 21%, яка складається із відсоткової ставки 18,5 % річних, акції на 1% та додаткових відсоткових пунктів в розмірі 1,5% річних по програмі лояльності, тому відсутні підстави для збільшення відсоткової ставки до рівня 22,5 % річних.

Також філією-Житомирським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» 12 січня 2015 року № 29/05-6/156 на звернення ОСОБА_2 про визначення йому більшої процентної ставки по його строковому пенсійному вкладі була надана відповідь, що відповідно єдиним документом, який регулює взаємовідносини сторін є договір № 13068305 від 19 травня 2014 року про строковий пенсійний вклад, укладеним між банком та ОСОБА_2

Згідно статуту ПАТ «Державний ощадний банк України» та положення про філію, остання діяла від імені товариства.

Згідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, термін розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визначених судом недієздатними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки на звернення ОСОБА_2, які були подані ним раніше, відповідачем були надані мотивовані вичерпні відповіді 25 липня 2014 року та 12 січня 2015 року за підписом посадової особи, спеціально уповноваженої здійснювати цю роботу, що передбачено статутом банку, тому його останнє повторне звернення від 16 березня 2015 року з одного і того ж питання було розглянуто відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян».

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л.Ізмайлова