Справа № 359/2411/16-ц
УХВАЛА

17 березня 2016 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Саган В.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1, представляючи інтереси ОСОБА_2, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 експлуатувати самочинне будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці позивача ОСОБА_2, загальною площею 0,2202 га за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Гора вул..Мічуріна,1, біля межі Е-Д, що відображена на плані меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 240452 від 02 листопада 2006 року, а також з»являтися за названою адресою без дозволу ОСОБА_2 та перебувати на земельній ділянці.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України( про правовий режим самочинного будівництва)» до вирішення справи по суті суд з урахуванням підстав позову за заявою позивача відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК може вирішити питання про забезпечення позову шляхом накладення заборони на експлуатацію такого об»єкта нерухомості.

Крім того, як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Беручи до уваги те, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, врахувавши, що вказаний вид забезпечення позову заборона вчиняти певні дії, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, знаходжу заяву підлягаючу до задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210,293 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 02192) експлуатувати самочинне будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2, загальною площею 0,2202 га за адресою: Київська область, Бориспільський район,с.Гора, вул.. Мічуріна,1, біля межі Е-Д, що відображена на плані меж земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 240452 від 02 листопада 2006 року, а також з»являтися за названою адресою без дозволу ОСОБА_2 та перебувати на земельній ділянці.

Допустити ухвалу до негайного виконання.

Копію ухвали направити ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області - для виконання, сторонам для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.

Виконавчий документ може бути предявлений до виконання в строк, визначений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя