Справа №760/2754/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.,

при секретарі - Беро В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.02.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на права та обов»язки подружжя, відсутність взаєморозуміння з боку відповідача. Шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення неможливе.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що в сім»ї виникали суперечки через безпідставні ревнощі позивача. Примирення не можливе.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.08.1993 р. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 серпня 1993 р. в Виконкомі Тучненської сільської ради Білопільського райолну Сумсьої області (актовий запис № 06) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І. Кушнір