Справа № 620/400/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2016 року Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого голови суду, судді Бойко Г.В.,

при секретарі Оданець С.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судового засідання в залі суду сел. Зачепилівка цивільну справу № 620/400/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Дем»яновича про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя.,-

В С Т А Н О В И В :

До Зачепилівського районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Дем»яновича про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя в якому вказано, що з 1982 року вона, ОСОБА_3 ( до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_3 Дем»янович , ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала в зареєстрованому шлюбі.

На момент реєстрації шлюбу між нею та відповідачем, останній мав від попереднього шлюбу 2 дітей : сина ОСОБА_6 7 років та доньку ОСОБА_7 14 років.

04 жовтня 1983 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Але, фактичних шлюбних відносин вони не припинили та продовжували проживати разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. Зазначене підтверджується ще й тим, що 23 вересня 1984 року у них з відповідачем народились 2 доньки близнюки : ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

В 1997 році вона, ОСОБА_2 ОСОБА_3, та двоє їхніх спільних дітей ( доньки близнюки ), прибули на постійне проживання в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області.

Вона мала приватний будинок в м. Дніпропетровську на вул. Сибірська, 92 де вони проживали з чоловіком та спільними дітьми. Вказаний будинок вона отримала в спадок від батьків. Її будинок вони продали за 13 тисяч грн. Всі ці кошти вона вклала в придбання їхнього спільного житла в с. Леб»яже.

В даному будинку були прописані вона з чоловіком, їхні діти, всі їхні внуки.

В наступному вони все ж таки поновили шлюб, а саме 20 березня 1998 року було укладено шлюб виконавчим комітетом ОСОБА_7»язької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, про що 20 березня 1998 року складено відповідний актовий запис № 01.

Протягом 2005-2007 років разом з чоловіком, ними було газифіковано вказане домоволодіння в с. Леб»яже та проведено водопостачання, також вони тримали свійську худобу: корову, кіз, кролів, птицю.

В листопаді 2015 року їй стало відомо, що чоловік ще в серпні 2015 року звернувся до Зачепилівського районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в наступному рішенням якого шлюб між ними було розірвано. Крім того, їй не відомо з якої причини, але чоловік також звернувся до Зачепилівського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання її такою особою, що втратила право проживати в їхнього будинку в с. Леб»яже ( справу розглянуто: заяву залишено без розгляду).

На сьогоднішній день ані вона, ані доньки не мають можливості потрапити до будинку в с. Леб»яже оскільки син відповідача ОСОБА_10 не впускає їх додому, про даний факт вона повідомила до відділу поліції.

Позивач ОСОБА_2 просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дем»яновича нерухоме майно : будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області та в цілому складається з : будинку шлакоблочного обкладеного цеглою, житловою площею 54.2 кв.м., надвірних споруд: сарай В, який згідно Договору купівлі продажу житлового будинку від 19.06.1997 року посвідченого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 1612, належить ОСОБА_3 Дем»яновичу, а також судові витрати понесені нею стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 проти позову заперечили в повному обсязі, та вказали, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли до набраних чинності СК України до 01 січня 2004 року, отже потрібно керуватись нормами «Кодексу про шлюб та сім»ю України».

Згідно «Кодексу про шлюб та сім»ю України» не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу, як підстави для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

Крім того, зазначили, що будинок придбаний згідно договору купівлі продажу від 19 червня 1997 року на його ім.»я ОСОБА_3 в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області є лише його власністю. Оскільки, даний будинок придбаний не за кошти спільної праці, відсутня угода між сторонами, того, що будинок є спільною власністю, а придбаний в результаті продажу ним належної йому дошлюбної з ОСОБА_2 квартири,яка знаходиться за адресою : ж/м ОСОБА_11 каміньАДРЕСА_1 м. Дніпропетровська, тому просять суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи :

-копію свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-КИ № 221521 ( а.с. 20).,

-копію договору купівлі продажу житлового будинку від 19.06.1997 року серія ААІ № 775857 між гр.. ОСОБА_12 та ОСОБА_3, ( а.с. 21).,

-копію свідоцтва про одруження між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 22).,

-довідку № 95 від 26.02.2016 року про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею видану ОСОБА_7»язькою сільською радою Зачепилівського району Харківської області ( а.с.25).,

-акт обстеження домоволодіння мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»яже Зачепилівського району Харківської області від 29 березня 2016 року ( а.с. 26).,

-довідку № 58 від 27.05.2016 року видану виконкомом ОСОБА_7»язької сільської ради Зачепилівського району Харківської області ( а.с. 26).,

-копію договору купівлі продажу від 30 липня 1997 року між ОСОБА_3 ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ( а.с. 57).,

-акт від 04.07.2016 року ( а.с. 70).,

- довідку № 01/26/63 від 29.03.2016 року ( а.с. 27),

- лист КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 11091 від 11.08.2016 року ( який було надано на запит суду), з якого вбачається, що ОСОБА_4 продала свою квартиру 30.11.1985 року (а.с. 93).

вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя слід задовольнити виходячи із наступного:

Враховуючи, що спільні правовідносини між сторонами у справі виникли до набрання чинності СК України до 01 січня 2004 року, суд розглядаючи вказаний вище позов керується Перехідним положенням СК України які вказують, що СК України не має зворотної сили і не може поширюватись на відносини, які виникли до цього моменту, тому суд застосовує норми положень «Кодексу про шлюб та сім»ю України» 1969 року, так як СК України регулює відносини, які виникають починаючи з дня набрання ним чинності.

Згідно ст. 13 Закону України « Про власність» від 07.02.1991 року обєктами права власності є житлові будинки.

Ст. 16 вказаного Закону передбачає, що майно нажите подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності, здійснення ними цього права регулюється цим Законом і « Кодексом про шлюб та сім»ю України».

Згідно ст. 25 « Кодексу про шлюб та сім»ю України» якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні було встановлено, що нерухоме майно житловий будинок та надвірні будівлі були придбанні згідно Договору купівлі продажу відповідачем у справі ОСОБА_3 19.06.1997 року ( а.с.21) тобто не під час шлюбу між ним та позивачем по справі ОСОБА_2

В судовому засіданні було встановлено, що в 1982 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб який 04.10.1983 року був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_12 І-КИ № 221521 ( а.с.20), але сторони продовжували проживати спільно, вели спільне господарство, дім в якому вони проживали газифікували, провели водогін, зробили капітальний ремонт.

Вказаний факт не заперечують сторони, а також свідок - ОСОБА_7

Крім того, факт спільного проживання підтверджується народженням спільних дітей 23.09.1984 року доньок близнюків ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Факт спільного проживання підтверджується Актом від 04.07.2016 року завіреного належним чином з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали з дітьми з 1981 року по 1997 рік і в серпні 1997 року вибули в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області ( а.с. 96).

Довідкою № 95 від 26.02.2016 року ( а.с. 25) про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею, в тому числі ОСОБА_2

Актом від 29.03.2016 року ( а.с. 26) обстеження домоволодіння мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»яже Зачепилівського району Харківської області ОСОБА_3

Довідкою № 58 від 27.05.2016 року ( а.с. 26) видану виконкомом ОСОБА_7»язької сільської ради Зачепилівського району Харківської області в тім, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3 прибули наприкінці серпня 1997 року на проживання в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області.

Довідкою № 01/26/63 від 29.03.2016 року ( а.с. 27) видана ОСОБА_2 в тім, що доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно навчались у середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів с. Леб»яже з 1997 року по 1999 рік, цією довідкою підтверджується факт спільного проживання сторін.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що дійсно позивач по справі ОСОБА_2 проживала в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області з 1997 року, протягом 2005-2007 рік разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, газифікували домоволодіння та проведи водопостачання в будинок, зробили капітальний ремонт.

Вказаний факт не заперечують в судовому засіданні сторони по справі, а також свідок ОСОБА_7

В судовому засіданні також встановлено, що житловий будинок ОСОБА_3 був куплений до продажі своєї квартири в м . Дніпропетровськ ж/м ОСОБА_11 19-37, як вказує відповідач. Згідно Договору купівлі продажу вказана кватира ним продана 30 липня 1997 року ( а.с.37), а будинок в с. Леб»яже куплений ОСОБА_3 згідно договору купівлі продажу 19.06.1997 року ( а.с. 21).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на момент спільного проживання з ОСОБА_3 ОСОБА_4 30.11.1985 року продала свою квартиру в м. Дніпропетровськ.

Факт спільного проживання в м. Дніпропетровськ в квартирі по вул. Красний камінь, 38/19, з 1981 року по 1997 рік, яка в подальшому була продана ОСОБА_3, підтверджується матеріалами справи актом від 04.07.2016 року (а.с. 70), свідком ОСОБА_7, не заперечують вказаний факт і сторони по справі.

З огляду на встановлені фактичні обставини факт проживання однією сім»єю позивача та відповідача по справі з 1982 року по день фактичного розірвання шлюбу по серпень 2015 рік, а також встановлення факту істотного збільшення у своєї цінності житлового будинку купленого ОСОБА_3 внаслідок трудових та грошових затрат зі сторони ОСОБА_2, які 20 березня 1998 року повторно зареєстрували шлюб між собою, та керуючись ст. 25 « Кодексу про шлюб та сім»ю України» яка вказує, що майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК України, ст. 25 «Кодексу про шлюб та сім»ю України», ст. ст. 13, 16 Закону України « Про власність», суд.,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Дем»яновича про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дем»яновича нерухоме майно : будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області та в цілому складається з : будинку шлакоблочного обкладеного цеглою, житловою площею 54.2 кв.м., надвірних споруд: сарай В, який згідно Договору купівлі продажу житлового будинку від 19.06.1997 року посвідченого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 1612, належить ОСОБА_3 Дем»яновичу.

Зняти арешт з будинку № 210 з надвірними будівлями, що розташовані в с. Леб»яже Зачепилівського району Харківської області по вул. Центральній (колишня вул. Леніна) та в цілому складається з : будинку шлакоблочного обкладеного цеглою, житловою площею 54.2 кв.м., надвірних споруд: сарай В, який згідно Договору купівлі продажу житлового будинку від 19.06.1997 року посвідченого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 1612, належить ОСОБА_3 Дем»яновичу.

Стягнути з ОСОБА_3 Дем»яновича на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі згідно квитанції № 186961368 від 07 червня 2016 року 551,20 грн., квитанції № 39 від 15 червня 2106 року 35,80 грн., квитанції № 48 від 15 червня 2016 року 21, 40 грн., квитанції № 186961474 від 07 червня 2016 року 275,60 грн.., а всього 884 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий, суддя Г.В. Бойко