Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Чернігівська міська рада, управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про розірвання договору найму житлового приміщення, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, Чернігівська міська рада, управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про встановлення факту та визнання договору найму житлового приміщення розірваним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради (далі - КП «Новозаводське») звернулося до суду з указаним позовом, в якому на підставі положень статей 76, 107, 108 ЖК України просило розірвати договір найму житлового приміщення, укладений з ОСОБА_5 та ОСОБА_4

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про вступ третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, і просив встановити факт непроживання ОСОБА_5 і членів його родини ОСОБА_9 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 з вересня 1991 року; визнати договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_1, укладений з ОСОБА_5 складом сім'ї із трьох осіб (він, його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_9) розірваним з дня вибуття - з вересня 1991 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року, позов КП «Новозаводське» задоволено. Розірвано договір найму жилого приміщення на квартиру АДРЕСА_1, укладений з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення в частині задоволення позовних вимог КП «Новозаводське» скасувати і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 січня 1974 року № 34 та ордера від 23 січня 1974 року № 16782 (а. с. 33-35 ) отримали право на вселення в квартиру АДРЕСА_1 і з ними житлово-експлуатаційною конторою було укладено договір найму жилого приміщення на підставі положень ст. 277 ЦК УРСР 1963 року.

У подальшому 30 квітня 1976 року позивачі виписались та вибули з постійного місця проживання для проходження ОСОБА_5 служби в райони Крайньої Півночі, отримали охоронне свідоцтво (бронь) на весь період проходження служби на підставі рішення Новозаводського районного виконавчого комітету від 13 вересня 1976 року (а. с. 38).

Відповідно до ст. 73 ЖК Української РСР жилі приміщення, що їх займають наймачі та члени їх сімей, бронюються при направлені на роботу за кордон - на весь час перебування за кордоном, при виїзді на роботу в райони Крайньої Півночі і в прирівняні до них місцевості - на весь час дії трудового договору, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, - на весь час перебування в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Судами було встановлено, що з 03 липня 1995 року ОСОБА_5 було призначено пенсію за вислугою років та саме з цієї дати закінчено строк проходження ним служби та строк дії броні на спірне жиле приміщення.

Зважаючи на те, що протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, ОСОБА_5 та члени його сім'ї не повернулись до заброньованого жилого приміщення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано, на підставі ст. 76 ЖК України, задовольнив позов КП «Новозаводське» як правонаступника наймодавця про розірвання договору найму жилого приміщення на спірну квартиру.

На підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку, що суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про задоволення позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Доводи скаржника щодо пропуску позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст. 76 ЦК УРСР 1963 року та ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки порушення його права має триваючий характер.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:В.М. Коротун В.А. Нагорняк Т.О. Писана