ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3287/15-ц
Провадження № 4-с/210/2/16
У Х В А Л А

іменем України

"06" жовтня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіна О.В.,

при секретарі Куксенко О.В.,

за участю сторін: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в м. Кривий Ріг в приміщенні суду скаргу ОСОБА_2 на дії Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» про визнання незаконними дій державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 та просила суд визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 звільнити нерухоме майно , а саме квартиру розташовану за адресою : АДРЕСА_1 з-під арешту накладеного державним виконавцем за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 44984294 від 14.10.2014 року в рамках виконавчого провадження № 44984294

В обґрунтування заявлених вимог заявник у скарзі зазначила, що вона є власником нерухомого майна , а саме квартири , яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 . Заявнику стало відомо , що на виконанні у Дзержинському відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 2/210/1278/14, який був виданий 27.08.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з Заявника на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 21640,69 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. В порядку здійснення державним виконавцем дій , щодо перевірки майнового стану боржника , державним виконавцем були зроблені запити, на підставі отриманих відповідей , державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження , арешт було накладено у тому числі і на нерухоме майно. Заявник в своїй заяві зазначає , що арешт на нерухоме майно накладено не правомірно , без достатньої на те правової підстави , оскільки рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист , було переглянуто апеляційним судом Дніпропетровської області , та рішення суду першої інстанції було частково змінено, сума стягнення з заявника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з 21640,69 грн. змінено на 19 260,28 грн. , що на думку заявника не є спів розмірне вартості двох кімнатної квартири на яку накладено арешт державним виконавцем. Заявник звернулася до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції , який накладав арешт , однак заявнику було відмовлено у знятті арешту , не дивлячись на те, на думку заявника, що арешт на нерухоме майно не повинен був бути накладений при наявності рухомого майна. У звязку з вище викладеним, заявник просила суд , задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати державного виконавця звільнити нерухоме майно з-під арешту .

Представник заявник ( за довіреністю від 24.04.2015 року , зареєстрована в реєстрі за № 350 ) ОСОБА_2 ОСОБА_4 та сам заявник у судовому засіданні присутні не були , представник подав через канцелярію суду заяву , у якій просив суд задовольнити у повному обсязі скаргу та визнати дії державного виконавця незаконними та зобовязати державного виконавця звільнити нерухоме майно з-під арешту з підстав, які були зазначені у скарзі..

Представник заінтересованої особи Дзержинського відділу державної виконавчої служби свого представника до суду не направили, сам державний виконавець 18 липня 2015 року через канцелярію суду подала заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні вимог зазначених у скарзі , посилаючись на ті обставини, що на виконання до відділу державної виконавчої служби 07 жовтня 2014 року надійшли виконавчі листи № 210/1988 від 27 серпня 2014 року , виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу , про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 243,60 грн. та 21 640,69 грн. за заявою за місцем мешкання боржника , а саме: АДРЕСА_3 . 07 жовтня 2014 року державним виконавцем, ОСОБА_3, винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень та надано строк для самостійного виконання рішення суду до 13 жовтня 2014 року , того ж дня вказані постанови були направлені на адресу боржника.. В ході виконання виконавчого документу державним виконавцем , відповідно до вимог ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» , 07 жовтня 2014 року були направлені запити до установ , що здійснюють реєстрацію та перереєстрацію права власності на нерухоме та рухоме майно , а саме: БТІ, МРЕВ ДАІ, УПФУ , згідно з отриманих відповідей державним виконавцем було встановлено наявність рухомого та нерухомого майна , у звязку з чим, згідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» , 14 жовтня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_4 та постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження та розшук майна боржника на рухоме майно, а саме: ЗАЗ 1102 , 1991 року випуску, державний номер 65238АН ( тип-1) , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 В своїх заперечень державний виконавець вказує, що до відділу ДВС з заявою звернувся боржник ОСОБА_2 в якій зазначено , що боржник оскаржує рішення суду в апеляційному суді Дніпропетровської області та просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, на звернення боржника , державним виконавцем було надано відповідь , в якій зазначено, що арешт накладений на майно боржника , знімається , скасовується інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі повного фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом . У звязку з вище викладеним державний виконавиць просила суду відмовити у задоволенні скарги заявника у повному обсязі.

Заінтересована особа ПАТ КБ «ПриватБанк» до судового засідання не зявились, 24 лютого 2016 року через канцелярію суду подали заперечення в яких зазначили , що посилання заявника на співмірність боргу з вартістю квартири є необґрунтованими , а дії державного виконавця такими , що відповідають вимогам Закону України « Про виконавче провадження» , а тому просили суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписом ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Права та обов'язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Випадки у яких державний виконавець може винести постанову про зняття арешту з майна та підстави для зняття арешту, передбачені ч.ч. 1-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

За таких обставин має бути встановлено факт порушення порядку накладення арешту - або безпосередньо відповідними посадовими особами або органами державної виконавчої служби або якщо визнано неправомірними дії державного виконавця - у відповідності до вимог статті 383 ЦПК України - у разі, якщо сторона виконавчого провадження звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, вважаючи, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні Дзержинського ВДВС Криорізького МУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 4494294 з примусового виконання виконавчого листа № 2/210/1278/14 , виданого 27.08.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акцнерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 21 640,69 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн. .

Боржиком добровільно борг сплачено не було, тому державним виконавцем Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_3 14 жовтня 2014 року в якості забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_4 та постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження та розшук майна боржника на рухоме майно, а саме: ЗАЗ 1102 , 1991 року випуску, державний номер 65238АН ( тип-1) , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2

Постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ 1102 , 1991 року випуску , державний номерний знак 65238 АН , двиг.- 0065797 , шасі -, кузов ХТЕ110206М0064847 та на нерухоме майно , а саме : квартиру яка розташована за адресою : АДРЕСА_5, ані в адміністративному ані в судовому порядку не оскаржувлась.

Вказані постанови державного виконавця заявником не оскаржувались.

Заявник ОСОБА_2 15 червня 2015 року звернулася до начальника Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ з заявою про зняття арешту з нерухомого майна , а саме : квартири АДРЕСА_6 у . ОСОБА_1.

Начальник Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ листом від 25 червня 2015 року вих. № 19108 повідомив, що станом на 25 червня 2015 року підстави для звільнення майна боржника з-під арешту відсутні.

Згідно п. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Порушень при накладенні арешту на рахунки боржника не виявлено.

Оскільки виконавче провадження зі стягнення заборгованості за кредитним договором на теперішній час воно не завершене, арешт з майна боржника зняти неможливо, т.я. згідно п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Боржниця ОСОБА_2 у своєї скарзі безпідставно посилається на достатність арешту лише автомобіля, оскільки його вартість не визначена.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження.

Борг за виконавчим документом , а саме виконавчим листом від 27 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 21640,69 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. не погашений.

Конкретна грошова сума від реалізації автомобіля, яка піде на погашення богу за виконавчим документом визначиться лише після реалізації автомобіля в установленому законом порядку. Лише після цього можна буде зробити висновок чи покриє сума від реалізації автомобіля борг боржниці за виконавчим документом. Тому немає підстав для висновку про порушення Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області п.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржником ОСОБА_2 не наведено обставин на підтвердження своїх вимог про порушення державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу її прав та її скаргу суд вважає необґрунтованою.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року за № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У своїй скарзі скаржник просить зобов"язати державного виконавця звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: 50027, АДРЕСА_7.

Суд роз"яснює, що вимоги про зняття арешту з майна пред"являються за правилами позовного провадження. Так, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність біли прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,32, 47, 50,52,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України , суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» про визнання незаконними дій державного виконавця відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`яти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні при оголошенні ухвали, мають право подати скаргу у той же строк та спосіб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна