Справа №489/5333/15-ц 05.04.2016 05.04.2016 05.04.2016
Справа № 489/5333/15-ц
Провадження №22ц/784/758/16 Головуюча в першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Коломієць В.В., Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Гордійчук С.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року по справі за позовом

ОСОБА_5

до

Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області,

ОСОБА_6

про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області, ОСОБА_6 про визнання права власності та зобовязання провести державну реєстрацію транспортного засобу.

Позивач зазначав, що 11 грудня 2009 року на товарній біржі «Атланта», яка знаходиться в м. Мелітополі Запорозької області, між ним та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля «ВМW 730», 2003 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, технічний НОМЕР_2. Під час укладення вказаної угоди він провів експертизу на предмет фальсифікації документів та знищення первинних ідентифікаційних номерів, а також звертався до Донецького ВРЕВ-3, де підтвердили правомірність набуття продавцем вказаного автомобіля. Після проведення даних дій йому було видано тимчасовий реєстраційний талон ДАП № 066425 та державний номер НОМЕР_3. Однак, у зазначений строк він не отримав постійного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у звязку з відсутністю бланків та було продовжено дію тимчасового талону до 06 червня 2010 року. В подальшому, а саме 26 травня 2010 року йому стало відомо, що реєстрацію його автомобіля скасовано у звязку із встановленням фіктивності свідоцтва про реєстрацію ІТС № 008356.

Посилаючись на вищевказане та те, що він набув право власності на вказаний автомобіль правомірно, позивач просив суд визнати за ним право власності на автомобіль та зобовязати регіоналиний сервісний центр МВС України в Миколаївській області не чинити йому перешкод у розпорядженні автомобілем та провести державну реєстрацію даного транспортного засобу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Крім того, суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на товарній біржі «Атланта», яка знаходиться в м. Мелітополі Запорозької області, було укладено договір купівлі-продажу легкового автомобіля «BMW 730», 2003 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, технічний паспорт ІТС № 008356.

15 грудня 2009 року у Миколаївському ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області була проведена реєстрація по тимчасовому обліку придбаного ОСОБА_5 автомобіля, та виданий тимчасовий реєстраційний талон.

В ході здійснення необхідних для реєстраційних операцій перевірок Миколаївським ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області було отримано відповідь з Головного управління МВС України в Донецькій області Управління державної автоінспекції 3-ій відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи м. Донецька, з якої вбачається, що автомобіль «BMW 730», 2003 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, технічний паспорт ІТС № 008356 у цьому РЕП ДАІ не реєструвався, свідоцтво про реєстрацію ІТС № 008356 не видавалося, а номерний знак НОМЕР_4 був присвоєний на автомобіль CHRYSLER STRATUS, 1998 року випуску (а.с. 122-123).

На підставі отриманої інформації, відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 було скасовано зазначену реєстраційну операцію.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 34 Закону України «Про дорожій рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 встановлено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин, яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

У абзаці 2 п. 8 зазначеного Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: довідка-рахунок, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, копія рішення суду та інші.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Реєстрація транспортних засобів скасовується в разі встановлення факту, що документи, які посвідчують особу власника, підтверджують правомірність придбання транспортного засобу або право на користування та розпорядження ним, є фіктивними чи підробленими. Реєстрація транспортних засобів також скасовується у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів його складових частин.

Відповідно до пункту 41 Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

У разі виявлення транспортного засобу, зареєстрованого в підрозділі ДАІ, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або такого, що розшукується правоохоронними органами України в зв'язку з угоном чи крадіжкою, працівники підрозділу ДАІ в установленому порядку оформляють відповідні документи, знімають незаконно зареєстрований транспортний засіб з обліку з внесенням відмітки про це до свідоцтва про реєстрацію та вилученням номерних знаків і передають усі матеріали до відповідних органів внутрішніх справ для подальшого проведення розслідування.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач оскаржував такі дії Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій Управління ОСОБА_7 України в Миколаївській області стосовно скасування реєстрації спірного автомобіля та зобовязання відповідача поновити реєстрацію автомобіля було відмовлено (а.с. 99-102, 103-108).

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що автомобіль «BMW 730», 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 реєстрацію на території обслуговування ВРЕР-3 м. Донецька не проходив, державний знак 23507ЕН був зареєстрований за автомобілем марки CHRYSLER STRATUS, 1998 року випуску, який був знятий з обліку для реєстрації 19 лютого 2004 року, свідоцтво про реєстрацію ІТС 008356 на території Донецької області не видавалось та видача свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії «ІТС» не могла відбуватися у Донецькій області, оскільки зазначена серія таких документів, була централізовано закріплена за Запорізькою областю.

Також вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що станом на 12 липня 2013 року свідоцтво про реєстрацію ІТС №008356 на території Запорізької області не видавалося, а згідно повідомлення від 12 грудня 2013 року № 19797/5/99-99-18-03-04-16 з Міністерства доходів та зборів України - станом на 11 грудня 2013 року, фактів перетину державного кордону та митного оформлення з метою вільного використання на митній території України автомобіля марки «BMW 730» номер кузова НОМЕР_5 не зареєстровано.

Обставини, встановлені вказаними рішеннями судів, які набрали законної сили, в силу ч. 3 ст. 61 ЦК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, спірний автомобіль до 15 грудня 2007 року був зареєстрований у ФРН на громадянина ОСОБА_8 Сандханваліа (м. Ганновер, Німеччина), який у 2006 році здав вказаний автомобіль до автомагазину «Віншель» в Аренсбурзі, який у 20072008 році зачинено та ліквідовано, що унеможливлює встановлення подальших шляхів продажу вказаного транспортного засобу, що підтверджується листом представника Міністерства внутрішніх справ України у Німеччині від 04 грудня 2013 року (а.с. 63).

З листа Чернігівської митниці міндоходів і зборів України від 05 травня 2014 року № 08/499 вбачається, що 09 липня 2009 року зафіксовано факт ввезення на митну територію України смугою руху «зелений коридор» спірного автомобіля під керуванням громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_10 в режимі тимчасового ввезення строком до одного року. Факт оформлення у митному відношенні спірного автомобіля в Чернігівській митниці Міндоходів відсутній (а.с. 62).

Згідно з пунктами 8, 9 Правил ввезення транспортних засобів на територію України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31травня 1994 року № 341 (чинних на час виникнення спірних відносин), усі ТЗ, що ввозяться на територію України, підлягають митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством. Ввезені в Україну ТЗ реєструються в органах ДАІ на підставі належним чином оформлених і виданих митними органами вантажних митних декларацій (для юридичних осіб), посвідчень про реєстрацію ТЗ (для громадян) або завірених митними органами довідок-рахунків (для юридичних осіб та громадян). У разі коли ТЗ експлуатувалися за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іноземної держави, обов'язковим є подання до органів ДАІ реєстраційних документів цієї держави.

Згідно з пунктом 30 Правил ТЗ (складові частини, що мають ідентифікаційні номери), ввезені в Україну фізичними особами, підлягають реєстрації на підставі заяв власників і виданих митними органами посвідчень на їх реєстрацію в підрозділах ДАІ із зазначенням відомостей про сплату мита, заборону відчуження, дати зворотного вивезення.

Тобто, спірний автомобіль, який був ввезений на територію України з ОСОБА_9, підлягав митному оформленню в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому, посилання позивача на те, що спірний автомобіль був зареєстрований у Донецькому відділу регістраційно-екзаменаційної роботи та при придбанні спірного автомобіля він звертався до Донецького ВРЕР-3 з питанням про зняття спірного автомобіля з обліку у телефонному режимі і отримав позитивну відповідь, не підтверджені ніякими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 181 ЦК України рухомими є речі, які можно вільно переміщувати у просторі. Спірний автомобіль є саме такою річчю, але відповідно до чинних правил він підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до вимог статтей 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивач не надав суду належних і допустимих доказів щодо правомірності набуття права власності на спірний автомобіль та незаконності дій відповідача щодо позбавлення його права користуватися та розпоряджатися своїм майном - автомобілем.

Посилання в апеляційній скарзі на постанови слідчих органів про закриття кримінального провадження (а.с. 15, 17, 19) не заслуговують на увагу, так як вони не спростовують факт відсутності реєстрації спірного автомобіля в Донецькій області та зняття його з реєстрації при оформленні позивачем договору купівлі-продажу.

Інші посилання в апеляційній скарзі та доводи, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права та те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді В.В. Коломієць

ОСОБА_11