Справа №504/3811/15-ц
№2/504/412/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді Рідник І. Ю.

секретаря Сокурцової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

08.10.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано між ними 04.03.2011 року відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за №9.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі з відповідачем вони перебувають з 04 березня 2011 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. З березня 2015 року шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що між ними зникли порозуміння та любов. Спору про місце проживання дитини та розподілу майна між ними не має. Враховуючи обставини, що стали підставою для припинення шлюбних відносин, просить строк на примирення не давати, оскільки шлюб між ними існує формально, в теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, зберегти їх сім'ю вже не можливо. Після розірвання шлюбу бажає перейти на дошлюбне прізвище.

Відповідач позов визнав та просив його задовольнити по підставам, викладеним позивачем. Також вважає, що збереження їх сім'ї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом установлено, що 04.03.2011 року відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис за №9. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.12/.

Від шлюбу подружжя мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 /а.с.11/.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, шлюбні відносини ними припиненні на протязі року, шлюб носить формальний характер, сторони наполягають на розірвання шлюбу, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з березня 2015 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст.10, 209-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04 березня 2011 року відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області актовий запис за №9.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матір'ю.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне мито стягнути з відповідача, звільнивши від його сплати позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя