У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної організації професійної спілки працівників Пенсійного фонду України про визнання незаконним та скасування протоколу засідання конференції, визнання незаконним проведення конференції, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Сумської обласної організації професійної спілки працівників Пенсійного фонду України на рішення апеляційного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 3 травня 2011 року вона була обрана головою Сумської обласної організації профспілки працівників Пенсійного Фонду України. 18 березня 2014 року на конференції Сумської обласної профспілкової організації працівників Пенсійного фонду України її булоповторно обрано головою Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України, терміном на п'ять років на платній основі.

26 серпня 2015 року її було звільнено з посади голови Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України на підставі протоколу засідання конференції від 26 серпня 2015 року, трудову книжку вона отримала 30 вересня 2015 року. Зазначала, що з указаним протоколом її не ознайомили, їй невідомо його зміст та на підставі якої статті КЗпП України її було звільнено.

Вважала своє звільнення незаконним, таким що порушує її трудові права, проведене з порушенням вимог трудового законодавства та порядку звільнення. Також відповідачем порушений порядок її звільнення та положення ст. 252 КЗпП України щодо наявності попередньої згоди виборного органу та вищого виборного органу при звільненні членів та керівників виборного профспілкового органу. Зазначала, що на її звільнення не було згоди регіонального комітету та Центрального комітету професійної спілки працівників Пенсійного фонду України.

Крім того, вважаланезаконним проведення позачергової конференції.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд: визнати незаконним та скасувати протокол засідання конференції від 26 серпня 2015 року № 1; визнати незаконним проведення 26 серпня 2015 року конференції Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України; поновити її на роботі на посаді голови Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України; стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року закрито апеляційне провадження в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених ч. 4 ст. 300 ЦПК України.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування протоколу засідання конференції, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано. Позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано протокол засідання конференції Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України від 26 серпня 2015 року № 1 в частині усунення від виконання обов'язків голови обласної організації ОСОБА_3; поновлено ОСОБА_3 на роботі, на посаді голови Сумської обласної організації професійної спілки працівників Пенсійного фонду України; стягнуто з Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6 728 грн 58 коп. з подальшим утриманням з цієї суми всіх передбачених законом утримань та податків. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Сумська обласна організація професійної спілки працівників Пенсійного фонду України просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що конференція Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України від 26 серпня 2015 року скликана та проведена відповідно до вимог Закону України «Про професійні профспілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту професійної спілки працівників Пенсійного фонду України, а протокол засідання конференції від 26 серпня 2015 року № 1 є таким, що відповідає вимогам закону та Статуту. При цьому позивачка не знаходилась у трудових відносинах з відповідачем, вона була обрана строком на п'ять років головою профспілкової організації, тобто перебувала на виборній посаді.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, виходив із того, що ОСОБА_3 перебувала з відповідачем у трудових відносинах, з нею був укладений строковий трудовий договір, вона була обрана на посаду голови строком на 5 років. Разом з тим рішення та протокол засідання конференції в частині усунення позивача від виконання обов'язків голови обласної організації є незаконними, оскільки доказів того, що ОСОБА_3 неналежним чином виконувала покладені на неї обов'язки відповідач не надав. Отже, звільнення позивача з роботи відбулось з порушенням роботодавцем вимог трудового законодавства.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що з 3 травня 2011 року ОСОБА_3 була обрана головою Сумської обласної організації профспілки працівників Пенсійного Фонду України. На третій звітно-виборній конференції Сумської обласної організації профспілки працівників Пенсійного фонду України 18 березня 2014 року ОСОБА_3 обрано головою Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України терміном на п'ять років на платній основі.

26 серпня 2015 року відбулася конференція Сумської обласної організації Профспілки працівників Пенсійного фонду України з порядком денним: про припинення повноважень обласного комітету Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України та усунення від виконання обов'язків голови обласної організації та розірвання угоди з бухгалтером обласної організації; про обрання керівних органів Сумської обласної професійної спілки працівників Пенсійного фонду України.

На конференції були прийняті рішення по всіх пунктах порядку денного, що оформлено протоколом засідання конференції Сумської обласної організації Профспілки працівників Пенсійного фонду України № 1. Зокрема, було постановлено визнати роботу голови обласної організації ОСОБА_3 та обкому незадовільною, усунути від виконання обов'язків голову обласної організації ОСОБА_3

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У ч. 2 ст. 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За положеннями ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Разом з тим Сумська обласна організація професійної спілки працівників Пенсійного фонду України є громадською організацією, яка здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і Статуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди.

Таким чином, за змістом Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в судовому порядку може бути оскаржено лише рішення профспілкового органу, в якому порушено вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації.

Крім того, згідно зі ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: комісіями по трудових спорах; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Водночас, ч. 3 цієї статті передбачає, що установлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об'єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на те, що зазначена норма вказує на неможливість розгляду судом предмету позову і відокремлює такі правовідносини від трудових.

Зазначаючи, що між сторонами наявні трудові відносини, апеляційний суд у порушення ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України залишив поза увагою те, що основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Отже, основною ознакою трудових відносин є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовими - процес організації трудової діяльності залишається поза його межами.

Встановлення правовідносин між сторонами є важливим, оскільки впливає на те, що за відсутності трудових правовідносин між сторонами, що регулюються КЗпП України, не може виникати й порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_3

Також апеляційний суд не врахував, що за нормами Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові внески сплачуються до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі не лише за наявності факту трудових правовідносин, а й за наявності цивільно-правових відносин.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого рішення з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сумської обласної організації професійної спілки працівників Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик