АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/584/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівПальонного В. С. , Захарової А. Ф.
при секретарі

Восколович-Литвин Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, за участю третіх осіб - Черкаської міської ради, комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернулася до суду з даним позовом, яким просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши позивачці у користування кімнату площею 10,7 кв.м., а відповідачам - кімнату площею 16,6 кв.м. з балконом. Підсобні приміщення - кухню, ванну, туалет та коридор - залишити в загальному користуванні.

В обґрунтування вказала на те, що на підставі рішення виконкому Соснівської районної ради м. Черкаси від 29.01.1992 №33 мати позивачки ОСОБА_10 отримала ордер №6296 серія БО (обмінний) на заселення до квартири АДРЕСА_1, зі складом сім'ї на дві особи - вона, як відповідальний квартиронаймач, та її чоловік - ОСОБА_11 Після свого народження позивачка проживала та була зареєстрована в якості дочки наймача. У 1994 році мати позивачки захворіла на психічне захворювання, а з 2000 року знаходиться на повному утриманні в Будищенському психоневрологічному інтернаті.

У зв'язку зі вступом до вищого навчального закладу, позивачка тимчасово знялася з реєстрації за адресою АДРЕСА_1, та, на час навчання, зареєструвалася в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_11, помер, після чого позивачка звернулася до РЕУ-7 із заявою про реєстрацію в спірній квартирі, але в цьому їй було відмовлено та роз'яснено, що в квартирі зареєстрована інша особа - ОСОБА_12, яка являється позивачці сестрою по матері та яка переоформила на себе особовий рахунок на утримання цієї квартири, отже зареєструватись в цьому житловому приміщенні можливо лише за її згодою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.07.2014 за позивачкою визнано право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а з 04.09.2015 - поновлено реєстрацію позивачки в даній квартирі.

Позивачка, посилаючись на те, що між сторонами у справі склалися неприязні відносини та вони не є членами однієї родини, наведені вище обставини вважає фактичними підставами для звернення до суду з даним позовом про встановлення порядку користування квартирою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2016 встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділено в користування ОСОБА_8 житлову кімнату площею 10,7 кв.м, а ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - житлову кімнату площею 16,6 кв.м. з балконом. Ванну кімнату, коридор, туалет та кухню залишено в загальному користуванні.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідачки ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги та встановлюючи порядок користування спірною квартирою, запропонований позивачкою, суд першої інстанції виходив з того, що такий порядок найбільш повно забезпечить дотримання прав усіх співмешканців спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно рішення виконкому Соснівської районної ради м. Черкаси від 29.01.1992 № 33 мати позивачки ОСОБА_10 отримала ордер №6296 серії БО (обмінний) на заселення до квартири АДРЕСА_1, зі складом сім'ї на дві особи, ОСОБА_10 - як відповідальний квартиронаймач, та її чоловік - ОСОБА_11

В 1994 році мати позивачки ОСОБА_10 захворіла на психічне захворювання та з 2000 року знаходиться на повному утриманні в Будищенському психоневрологічному інтернаті. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.02.2013 ОСОБА_10 визнана недієздатною.

У зв'язку зі вступом до Одеської державної академії будівництва та архітектури позивачка була знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1, та на час навчання тимчасово зареєстрована в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. З копії поквартирної картки вбачається, що позивачка була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 15.03.1993 по 20.01.2010.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, ОСОБА_11, який на час смерті був зареєстрований у спірній квартирі один.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.01.2014 за ОСОБА_6 визнано право на користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1. На підставі цього рішення суду відповідачка зареєструвалась у квартирі, а в подальшому на підставі наказу №88 від 05.03.2014 КП «Соснівська СУБ» «Про зміну договору найму жилого приміщення по КП «Соснівська СУБ» переоформила на себе особовий рахунок. Відповідач ОСОБА_9 зареєстрований в спірній квартирі з травня 2014 року в якості чоловіка ОСОБА_6

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.07.2014 за позивачкою визнано право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1. З 04.09.2015 позивач поновлена в реєстрації в цій квартирі.

На даний час спірну квартиру не приватизовано, вона знаходиться на балансі КП «Соснівська СУБ».

Згідно плану поверхів на будинок квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 43,1 кв.м., та складається з двох кімнат: кімнати площею 10,7 кв.м., кімнати площею 16,6 кв.м з балконом, а також підсобних приміщень - кухні, ванни, туалету, коридору.

З викладених вище фактичних обставин справи слідує, що сторони у справі фактично є наймачами житлового приміщення (спірної квартири).

Як вірно вказано судом першої інстанції згідно ч. 1 ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання; ч. 3 ст. 47 Конституції України, ч. 4 ст. 311 ЦК України - ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо ці особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Частиною 2 ст. 65 ЖК України передбачено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 104 ЖК України, та роз'яснень п.16 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» член сім'ї наймача має право вимагати укладення з ним окремого договору найму при умові якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням) може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї чи кількох кімнат, розмір не менше встановленого для надання одній особі.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки самостійно визначити порядок користування спірною квартирою сторони не можуть, право позивачки на користування житлом, встановлене ч.2 ст.65 ЖК України, має бути захищене шляхом встановлення судом порядку користування цим житлом.

При цьому слід враховувати, що позиваці надано в користування меншу за площею кімнату у двокімнатній квартирі, а більша кімната з балконом надана в користування відповідачам (сім'ї з двох осіб). Таким чином, інакший порядок користування двокімнатною квартирою, який також би відповідав засадам розумності та справедливості, встановити між її мешканцями (трьома особами, дві з яких складають одну сім'ю), у даному випадку встановити неможливо.

У світлі викладеного колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що суд невірно розподілив між сторонами у справі кімнати у квартирі, оскільки встановлений судом порядок порушує права відповідачів, так як не буде забезпечувати норми середньої забезпеченості громадян жилою площею в Черкаському регіоні у 8,5 кв. м. на одну особу.

Апелянту в такому випадку необхідно перед уповноваженими органами порушувати питання про взяття її на облік як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, та про надання додаткової житлової площі чи іншого житлового приміщення у порядку ст. 60 ЖК України та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470.

Також не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що при народженні дитини, права відповідачів на користування спірною квартирою будуть порушені, оскільки дана обставина, коли вона буде мати місце, не дає змоги інакше визначити порядок користування спірною двокімнатною квартирою щонайменше трьома особами.

Підстав для залучення до розгляду справи органу опіки та піклування, про що вказує апелянт, при апеляційному розгляді встановлено не було, оскільки питання щодо прав та інтересів неповнолітніх осіб у даній справі не вирішуються.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що між сторонами справи відсутній спір про порядок користування квартирою та про те, що відповідачі не оспорюють право позивачки на проживання у спірній квартирі та не чинять перешкод в його реалізації, оскільки питання про право позивачки проживати у спірній квартирі та про реєстрацію в ній її місця проживання вирішувалося у судовому порядку, у той час як для вселення у квартиру без відповідного судового рішення необхідна згода особи, яка є її наймачем (відповідачки), що свідчить про відсутність такої згоди. При цьому відповідачі заперечували проти права позивачки проживати у спірній квартирі. Крім того, особа, яка має право проживати у житловому приміщенні, має й кореспондуюче йому право визначити спосіб реалізації цього справа у разі наявності перешкод.

Ті обставини, що з моменту винесення судового рішення про визнання за позивачкою права користування спірною квартирою та про реєстрацію в ній вона не виявляла бажання проживати в цій квартирі та те, що відповідачі проживають у спірній квартирі близько 8 років та самостійно її утримують, у разі їх доведеності, ніяким чином не є перешкодою для захисту особою її права на проживання у житловому приміщенні.

Інші апеляційні доводи є несуттєвими, правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2016 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, за участю третіх осіб - Черкаської міської ради, комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», про встановлення порядку користування квартирою, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :