Справа № 524/571/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.16 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру часток майна, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру часток майна, що є у спільній сумісній власності, в якому вказувала, що згідно договору міни від 30 вересня 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та витягу з домової книги про склад сімї та реєстрацію, виданої КП «Кремечуцьке МБТІ» позивачу та відповідачам належить на праві спільної сумісної власності квартира № 24 в будинку № 27 по проспекту 50р. Жовтня в м. Кременчуці без визначення часток.

Просила визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності на вказану квартиру, а саме кожному по 1/3 ідеальної частині квартири, оскільки вважали частки рівними та, враховуючи, що між нею та відповідачами виник спір щодо розміру часток.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом достовірно встановлено, що 30 вересня 1997 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7, діюча від свого імені та від імені малолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_3, діюча від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_9, ОСОБА_10 було укладено договір міни про передачу у власність квартири № 24 в будинку № 27 по проспекту 50р. Жовтня в м. Кременчуці, без визначення часток, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 2040, а право спільної сумісної власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП «Кремечуцьке МБТІ» в реєстровій книзі В-1 за номером 32.

Вказані особи будь які домовленості, договори, предметом яких було визначення інших розмірів часток у власності на спірну приватизовану квартиру в період часу з приватизації квартири і до дня розгляду справи не укладали.

Відповідач та її представники не подали суду належні і допустимі докази про наявність між сторонами по справі будь яких домовленостей, договорів про зміну розмірів часток у спільній сумісній власності.

Отже, частки сторін у справі у приватизованій спірній квартирі суд вважає рівними.

Спір між сторонами у справі виник з приводу того, що позивачу необхідно оформити договір дарування, а відповідач ОСОБА_2 не бажала укладати договір поділу часток за пропозицією позивача, що підтвердили в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

Тому, позов підлягає задоволенню і необхідно визначити, що позивачу та відповідачам належить по 1/3 ідеальної частки спірної квартири.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідачів коштів у повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 372 ЦК України, ст.ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить кожному по 1/3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Повне рішення виготовлено 19 лютого 2016 року.

Суддя: