АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа №643/3479/15-ц. Головуючий І інст.: - Горбунова Я.М.
Провадження №22-ц/790/6318/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря : - Лашакової Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Московський РВ у м. Харкові ДМС України - про виселення та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2016 року прийнято відмову ОСОБА_7 від позову та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Московський РВ у м. Харкові ДМС України про виселення та зняття з реєстрації.

Допущено поворот виконання рішення суду та вселено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в житловий будинок АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2015 року ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення їх з житлового будинку по АДРЕСА_1, визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 69-71, 182-183 том №1).

Вказане рішення суду виконано у примусовому порядку Московським ВДВС Харківського місткого управління юстиції 30 листопада 2015 року (а. с. 34 том №2)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 149-151 том №2).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28 червня 2016 року ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про відмову від позову . При цьому посилався на те, що рішення суду про виселення відповідачів зі спірного житлового будинку виконано державною виконавчою службою у примусовому порядку. На разі у житловому будинку мешкають нові власники ОСОБА_6, ОСОБА_11 (а. с. 164 том №2).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_12 зробили заяву про поворот виконання рішення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 звернувся в суд з заявою про відмову від позову, суд першої інстанції правомірно прийняв відмову його від позову та закрив провадження у справі.

У зв'язку з цим, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування ухвали суду в частині прийняття судом відмови ОСОБА_7 від позову та закриття провадження у справі.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з ухвалою суду в частині повороту виконання рішення та вселення ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в житловий будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. За судовим рішенням про поворот виконання видається виконавчий лист у порядку, встановленому цим Кодексом.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема право на житло та право на проживання в ньому.

Отже, поворот виконання рішення про виселення шляхом вселення у раніше займане приміщення неможливий і включає в себе абсолютно протилежну виселенню вимогу - вселення, яка може бути розглянута судом лише у позовному провадженні.

За таких обставин, ухвала суду в частині повороту виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року та вселення ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в житловий будинок АДРЕСА_1, не може бути визнана колегії суддів законною та обґрунтованої і підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що ухвалою суду про закриття провадження у справі порушено його права та інтереси, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки останній не є стороною у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення їх із житлового будинку, а ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у цій справі не порушує його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити - частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2016 року в частині повороту виконання рішення та вселення ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в житловий будинок АДРЕСА_1 - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_13 про поворот виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: