Справа № 152/563/16-ц
Номер рядка звіту 47
У Х В А Л А

05 квітня 2016 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, у якому просить:

1) присудити ОСОБА_2: житловий будинок № 3 по вул. Щорса у с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області за 85 000 грн; курей 25 штук по 100 грн кожна, всього на суму 2500 грн; овець 4 штуки по 500 грн кожна, всього на суму 2000 грн; поросят 2 штуки на суму 1000 грн; кролів 20 штук по 100 грн кожен, на суму 2000 грн, телицю за 4000 грн, а також криницю за 30 000 грн; холодильник «Самсунг» за 8000 грн; матеріали сараю на суму 5000 грн; грубку за 1200 грн; перестінки за 3000 грн; два євро вікна на суму 5000 грн; шалаш на суму 6000 грн, праску за 800 грн; диван за 2500 грн; тумбочку-стіл за 1500 грн; бензопилу за 2500 грн; ліжко за 800 грн; плитку керамічну на суму 500 грн; лісоматеріал на суму 2700 грн; блендер за 100 грн, усього майна на суму 167 000 грн;

2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації за його частку 83 500 грн.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним у статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає ст. 119 ЦПК України.

Так, згідно із пунктом 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 81 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 заявив дві вимоги, а саме про присудження відповідачу майна на загальну суму 167 000 грн та про стягнення з відповідача на його користь 83 500 грн компенсації за його частку у спільній сумісній власності подружжя.

Отже, з урахуванням пункту 10 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ціна позову ОСОБА_2 мала б бути зазначена в сумі 250 500 грн (167000 + 83500 = 250500).

Проте, всупереч пункту 10 ч. 1 ст. 81 та пункту 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України ОСОБА_3 зазначив, що ціна позову становить лише 83 500 грн.

У свою чергу, не правильне визначення позивачем ціни позову вплинуло на суму судового збору, сплаченого ним.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 та підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Отже, за подання позовної заяви майнового характеру мінімальний розмір судового збору становить 551,20 грн, а максимальний 6890 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що ціна позову ОСОБА_2 мала б бути визначена в сумі 250 500 грн, то судовий збір у даному випадку становитиме 2505 грн, тобто 1 відсоток ціни позову (250500 х 1% = 2505).

Водночас, із квитанції від 4 квітня 2016 року, доданої до позовної заяви, вбачається, що судовий збір позивачем сплачено у розмірі 835 грн, тобто лише з частини позовних вимог.

Отже, всупереч ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Окрім того, згідно пункту 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом із тим, у позовній заяві ОСОБА_2 зазначає ряд обставин, а саме про вартість майна, яке він просить присудити з відповідача, проте ОСОБА_2 всупереч пункту 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не зазначає доказів, що підтверджують вартість майна, у тому числі житлового будинку та худоби, а також доказів його наявності у кількості, зазначеній у позовній заяві.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Слід зазначити, що у даному випадку мова не йде про надання доказів суду, а лише про виконання вимог пункту 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України щодо зазначення доказів, які підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу подати позовну заяву, яка відповідатиме вимогам ст. 119 ЦПК України та доплатити судовий збір у розмірі 1670 грн (2505 835 = 1670), про що подати відповідну квитанцію.

Керуючись статтями 119, 121, 208-210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом пяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали подати до суду позовну заяву, яка відповідатиме ст. 119 ЦПК України та доплатити судовий збір у розмірі 1670 грн за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у Шаргородському районі, 22030001; ; банк: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, п/р № 0687 та у цей же строк подати відповідну квитанцію до суду.

Розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Строгий