Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/495/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори, про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

31.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 грудня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та наданим доказам, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_5, які підтримували доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказівна підтвердження факту заподіяння йому майнової і моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями та вини відповідача в заподіянні майнової і моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2011 року, встановлено факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 17.03.2002 року, за позивачем визнано право власності на 2/5 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кіровоград, пров. Знамянський № 14 ( а.с.6-7).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 20 вересня 2011 року, скасовано рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 15.06.2007 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку №14 по провулку Знамянському в м. Кіровограді, укладений 28.05.2007 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_8, за ОСОБА_4 визнано право власності на цей будинок ( а.с.5, 88).

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 05.03.2014 року визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 662010 на право власності на земельну ділянку кадастровий № 00629, розташовану за адресою: місто Кіровоград провулок Знамянський № 14, виданий 21 липня 2011 року на імя ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 30 червня 2011 року № 654, скасовано державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку ( а.с.85-87) .

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що в кінці серпня 2007 року за допомогою двох людей та трактора відповідач зруйнувала будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою, що належить йому в порядку спадкування після смерті матері, чим йому завдано як майнової, так і моральної шкоди.

Як на підставу для задоволення позову про відшкодування майнової і моральної шкоди, позивач посилався на ст.ст.1166,1167 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом деліктна (позадоговірна) відповідальність настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний звязок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

ОСОБА_4 категорично заперечувала факт руйнування нею будинку та надвірних будівель за вказаною адресою. Зазначала, що у 2007 році у ОСОБА_8 вона купила вже зруйнований будинок. Крім того, позивач в порядку спадкування має право тільки на 2/5 частини земельної ділянки, доказів про право власності на будинок, чи його частку ОСОБА_3 не надав.

Із довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 15.09.2015 року та висновку від 08.10. 2007 року вбачається, що напівзруйнований житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, пров. Знамянський № 14, станом на 01.01.2013 року зареєстровано за ОСОБА_4, ціле, на підставі рішення третейського суду від 15.06.2007 року, без проведення державної реєстрації права власності ( а.с.170, 172,174 ).

У технічному паспорті, виготовленому станом на 04.10.2007 року зазначено, що будинок № 14 по провулку Знамянському в місті Кіровограді, який побудований у 1895 році напівзруйнований (а.с.178- 179) .

02.08.2008 року головою квартального комітету №10 міста Кіровограда складено акт про те, що з 2005 року в спірному домоволодінні ніхто не проживає, так як його немає. Від будинку залишилась одна стіна та фундамент (а.с.216-218) .

Із матеріалів справи вбачається, що СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 03 .09.2013 року прийнято рішення про внесення відомостей щодо пошкодження майна позивача ( ч.1 ст.194 КК України) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003413. В рамках кримінального провадження проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення ( а.с.28, 49). Проте, на час розгляду справи, особа, яка зруйнувала будинок, слідством не встановлена.

За приписами ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На порушення наведених норм матеріального і процесуального права, позивачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) на підтвердження вини відповідача у заподіянні майнової і моральної шкоди, не доведено, в чому полягає протиправна поведінка ОСОБА_4, якими її діями(бездіяльністю) завдано шкоди його майну, наявність причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою.

Оскільки позивачем не доведено і судом не встановлено, що саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 було зруйновано будинок, що по провулку Знамянському №14, в місті Кіровограді, суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його вимог.

Судом правильно встановлені обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, докази, що їх підтверджують, норми матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, і ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.212,213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування рішення суду.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Т.О.Сукач

Судді В.П.Бубличенко

ОСОБА_2