Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/118/16-ц
Провадження №: 2/332/229/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

15.01.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позовній заяві зазначено, що відповідач є донькою позивача. ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження вказані зі слів матері. Відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року, мати неповнолітньої - ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі. 24.03.2015 р. розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ОСОБА_1 було призначено опікуном над неповнолітньою онукою - ОСОБА_3 Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Стан здоров'я відповідача є задовільним, у виправній колонії, де ОСОБА_2 відбуває покарання вона працює та отримує заробітну плату.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Посилаючись на наведені у позові обставини та ст. 184 СК України, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої онуки у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач у судовому засіданні визнала заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, відповідач є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). Відомості про батька дитини внесені відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України.

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що після реєстрації шлюбу 18.10.2003 р. відповідач змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», № актового запису 335 (а.с. 27).

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років. Вказаний вирок суду набрав законної сили 16.12.2014 р. (а.с. 7-9).

На теперішній час відповідач відбуває покарання у Дніпродзержинській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 72р від 24.03.2015 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над неповнолітньою ОСОБА_3 (а.с. 4).

Під час розгляду справи було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на утриманні свого опікуна - ОСОБА_1 Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує офіційне працевлаштування відповідача у виправні колонії і визначає аліменти на утримання дитини у частці від доходу матері - у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідача.

Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 15.01.2016 р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Запоріжжя аліменти у розмірі однієї четвертої частини її заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь її піклувальника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 15.01.2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 31.03.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 01.04.2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна