Справа № 300/695/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.

секретарі: Рогач О.Я.,

за участі сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3О, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом представника позивачки ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 сільська рада Воловецького району Закарпатської області про заборону використання господарської споруди для утримання сільськогосподарських тварин та птиці,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 сільська рада Воловецького району Закарпатської області, в якому просив заборонити відповідачу використовувати для тримання свійських тварин та птиці господарську споруду за адресою: с. Скотарське,156, Воловецького району Закарпатської області. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що садиба позивачки розташована по сусідству із садибою відповідача. На території двору позивачки знаходиться криниця, яка є основним джерелом питної води для мешканців дворогосподарства. На межі з двором позивачки, на відстані 15 метрів від криниці. Розташована господарська будівля, в якій відповідач утримує свійських тварин та птицю. Позивач вважає, що утримання свійських тварин несе реальну загрозу забруднення питної води та спричиняє негативний і шкідливий вплив, оскільки неприємні запахи від господарської будівлі поширюються на територію її двору.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить: скасувати рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до висновку в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні, - позивач мешкає в с. Скотарське, буд.303, Воловецького району Закарпатської області по сусідству з відповідачем ОСОБА_2 на межі сусідніх ділянок розташована з однієї сторони літня кухня позивачки, з протилежної сторони господарська споруда (хлів) відповідача, нижче якого його дроварня. Криниця позивачки розташована на відстані 17 м від хліва відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 забезпечуючи свої права, передбачені Конституцією України, дією чи бездіяльністю, не порушує права позивачки, що і було встановлено судом першої інстанції, який провів огляд на місці у дворі позивачки.

Також у матеріалах справи міститься технічна документація на індивідуальний житловий будинок забудовника ОСОБА_8 від 1971 року. Згідно плану забудови земельної ділянки в с. Скотарське ОСОБА_8 та копії виписки з Рішення № 73 від 16.04.1971 року вбачається, що ОСОБА_8 виділена земельна ділянка між сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Станом на 1971 рік з правої сторони - по сусідству з ОСОБА_8 був побудований житловий будинок з господарськими спорудами, який через якийсь час був перетворений на ФАП.

Згідно відповіді сільського голови с.Скотарське за №33 від 17.07.2015 року встановлено, що господарська будівля (хлів) будувалась попередніми забудовниками, саме як споруда для утримання худоби більше 50-ти років тому. Тобто, криниця Позивачки збудована пізніше. І позивачка на свій розсуд і ризик будувала криницю враховуючи місце розташування сусіднього хліву для тримання свійських тварин, який з 1971 року уже був побудований іншим землевласником.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді