У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» до ОСОБА_4 про стягнення коштів за безоблікове водокористування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 6 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал» (далі - ОКВПВКГ «Миргородводоканал») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2014 року працівниками ОКВПВКГ «Миргородводоканал» з метою виготовлення проектної документації водопровідної мережі до житлового будинку № 1 по вулиці Черкаса у селищі Велика Багачка Полтавської області, що належить споживачу ОСОБА_4, з якою 2 липня 2012 року укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, проведено обстеження даної мережі. У ході обстеження виявлено факт самовільного безоблікового водокористування, про що складено акт про порушення від 26 вересня 2014 року № 000010, схему до нього та зфотографовано прилади, якими було здійснено безоблікове користування водою. Виявлене порушення проявлялось у самовільному підключенні до водопровідної мережі водопостачальника із встановленням дворової водорозбірної колонки, внаслідок чого спожита вода ОСОБА_4 засобом обліку води, який встановлений у житловому будинку, не обраховувалась, про що також зазначено у службовій записці працівників ОКВПВКГ «Миргородводоканал», якими виявлено дане порушення.

3 жовтня 2014 року на адресу ОСОБА_4 направлено прохання з'явитись 16 жовтня 2014 року з 8 до 12 години на засідання комісії по розгляду актів про порушення від 1 жовтня 2014 року. На засідання комісії ОСОБА_4 не з'явилася, внаслідок чого без її участі було проведено розгляд зазначеного акту. На підставі рішення комісії, відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, виконано розрахунок витрат та вартості води за пропускною спроможністю труби вводу на суму 10 436 грн 35 коп.

17 жовтня 2014 року та 25 лютого 2015 року на адресу ОСОБА_4 направлялися вимоги про стягнення коштів за безоблікове водокористування в сумі 10 436 грн 35 коп. з проханням перерахувати вказану суму, що виконано не було. Таким чином, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 6 жовтня 2015 року, позов ОКВПВКГ «Миргородводоканал» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОКВПВКГ «Миргородводоканал» кошти за безоблікове водокористування в розмірі 10 436 грн 35 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про задоволення позову, оскільки споживання води з 2012 року ОСОБА_4 здійснювалося без застосування засобу обліку води. Про виявлений факт самовільного безоблікового водокористування свідчить акт про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 26 вересня 2014 року № 000010, який відповідачем не оскаржений, заперечень щодо його змісту не подано.

У зв'язку з безобліковим водокористуванням ОСОБА_4 проведено розрахунок витрат та вартості води за пропускною спроможністю труби вводу при порушенні споживачем п. п. 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову та стягнення коштів за безоблікове водокористування.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д.Луспеник

С.П.Штелик