Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/993/16-ц

Провадження № 2/185/1140/16

01 березня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Бабій С.О.. при секретарі Кізенко С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд встановити порядок користування квартирою, виділивши йому у володіння та користування житлову кімнату площею 11,40 кв.м., житлову кімнату площею 17,20 кв.м виділити в користування ОСОБА_2. Прихожу, кухню, ванну, туалет та коридор виділити в загальне користування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторонам на праві спільної власності належить вищевказана квартира. Згоди щодо порядку володіння та користування квартирою між позивачем та відповідачем не досягнуто, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача просив врахувати інтереси дитини.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної власності.(а.с.5).

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до вимог статті 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.

Відповідно до технічного паспорту квартира № 9 в житловому будинку №2 на вул. Кільцева у м. Павлоград розташована на 3 поверсі 5 поверхового буднику, складається з 2 кімнат житловою площею 28,60 кв.м., у т.ч.: № 2 - житлова 11,40 кв.м., № 6 - житлова 17,20 кв.м., №1 - передня 6,80 кв.м., № 3 ванна 2,60 кв.м., №4 туалет 1,20 кв.м., №5 коридор 3,70 кв.м., №7 кухня 8,40 кв.м., № 8 - №10 кладова 1,40 кв.м., № 11 лоджія 1,20 кв.м.

З огляду на те, що сторони не досягли домовленості щодо володіння та користування квартирою, що розташована: вул. Кільцева, 2/9, м. Павлоград, яка належить їм на праві спільної власності, сторони не мають наміру та згоди на отримання грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості їх часток у спірній квартирі, суд доходить висновку, що визначений позивачем порядок володіння та користування вказаною квартирою не буде порушувати прав, свобод та інтересів всіх співвласників.

Тому позивачу ОСОБА_1 слід виділити у користування житлову кімнату за планом № 2, відповідачу ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату №6, інші приміщення №№1,3,4, 5,7,8,9,10,11 залишити у спільному користуванні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визначити наступний порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_2:

-виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорта площею 11,40 кв.м.,

-виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату № 6 на плані технічного паспорта площею 17,20 кв.м.,

-у спільному користуванні залишити передню № 1 на плані технічного паспорта площею 6,8 к.м., коридор № 5 площею 3,7 кв.м, кухню № 7 на плані технічного паспорта площею 8,4 кв.м, туалет № 4 на плані технічного паспорта площею 1,2 кв.м, ванну кімнату № 3 на плані технічного паспорта площею 2,6 кв.м., кладову № 8-10 на плані технічного паспорта площею 1,4 кв.м., лоджію № 11 на плані технічного паспорта площею 1,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 551,20 грн.( пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій