Провадження№2/235/2332/16
Справа №235/5072/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника третьої особи

органу опіки та піклування виконкому

Покровської міської ради ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної ради м. Маріуполя, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу з батьків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи : орган опіки та піклування Жовтневої районної ради м. Маріуполя, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу з батьків . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 10.09.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 411 від 10.09.2011 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З березня 2015 рік шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, дитина проживає разом з нею. У зв'язку з прийняттям Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів ( товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей стало неможливо без відповідного дозволу, а також у зв»язку з тим, що відповідач не надає дозволу на виїзд дитини на територію Російської Федерації, просить надати неповнолітній ОСОБА_4 дозвіл на в»їзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та територію Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 строком на три роки.

В судове засідання позивачка не з'явилась, просила справу слухати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет .

Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Представник третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що не має мажливості зробити обгрунтований висновок щодо доцільності надання дозволу на в»їзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області та на територію Російської Федерації без згди та супроводу батька у зв»язку з відсутностю повного пакету документів, необхідного для розгляду вищевказаного питання.

Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх докзазами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 13.12.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 9).

Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 8) .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька не має можливості зробити обґрунтований висновок щодо доцільності надання дозволу на в'їзд та виїзд в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області на територію Російської Федерації малолітньої дитини без згоди та супроводу батька .

Стаття 19 СК України передбачає участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів, зокрема, при вирішенні питань при визначенні місця проживання неповнолітньої дитини. При цьому суду надається письмовий висновок щодо розв'язання спору між батьками щодо їх участі у вихованні дитини.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір виїхати з неповнолітньою дитиною за кордон без згоди батька, зокрема до Російської Федерації.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків ( усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положень Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХИ « Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» ( далі Закону про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 ( далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724 ( далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п. п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженою постановою КМУ від 27.01.1995 р. № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється :за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску ; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном.

Згідно із Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою КМ України від 31.03.1995 року № 231 за наявності заперечень одного з батьків паспорт/ проїзний документ дитини може бути оформлено на підставі рішення суду ( п.18).

Метою звернення позивачки з даним позовом є отримання дозволу на вивіз дитини за кордон. При цьому позивачка в позовній заяві посилається на норми Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» , Правила перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 ( зі змінами), які передбачають можливість ухвалення судом рішення на разовий виїзд без згоди батька, не позбавленого батьківських прав .

Суд при цьому зазначає, що надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька, в даному випадку протягом трьох років на майбутнє, як зазначене в позовній заяві, на довготривалий термін - три роки, при цьому не вказавши конкретний період виїзду до Російської Федерації, суперечить вищевказаним нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, чим фактично позбавили батька дитини можливості брати участь у його вихованні та можливості спілкування з ним.

Аналогічний висновок був зроблений Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою у справі № 6-33303ск15 від 16.03.2016 року, зокрема про те, що надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить вищевказаним нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, чим фактично позбавлять батька дитини можливості брати участь у його вихованні та можливості спілкування з ним.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 141 СК України, Закону України від 21.01.1994 року « Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України»,

, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 , 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Жовтневої районної ради м. Маріуполя, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу з батьків відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Красно армійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: