Справа № 202/9406/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шклярука Д.С.

при секретарі Коломоєць Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на ? частку в спільному майні в порядку проведення його поділу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 у якому просить суд поділити спільне сумісне майно їхнього із відповідачем подружжя та визнати за нею право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що з 11 березня 1995 року вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося троє дітей, двоє з яких на час звернення до суду із вказаним позовом ще є неповнолітніми.

Шлюбні відносини вони з відповідачем фактично припинили з жовтня 2013 року.

За час перебування у шлюбі вони з відповідачем купили спірну квартиру АДРЕСА_1, але право власності було зареєстроване лише за відповідачем.

Розподіляти майно, яке має статус спільної сумісної власності, у позасудовому порядку відповідач не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про поділ майна подружжя.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали пред'явлений позов та просили його задовольнити. В обґрунтування вимог посилалися на викладені у заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 11 березня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 174.

Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Під час шлюбу сторони на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 6302, за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1. Право власності на спірну квартиру було зареєстроване за відповідачем. Вартість спірної квартири станом на грудень 2015 р. становить 149690 грн. без ПДВ, що розрахована суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7

Спірна квартира складається з: 1-коридору, 2-санвузлу, 3-кухні, 4,6,7 - житлових кімнат, 5 -кладової, І-балкону. Загальна площа квартири складає 58,2 кв.м., житлова 37,5 кв.м.

Сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2013 року, з того часу не ведуть спільне господарство.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Поділ спільного майна подружжя, згідно роз'яснень, наведених у п.п. 22-24, 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (надалі Пленум ВСУ №11 від 21.12.2007р.), здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визнано домовленістю між ними або шлюбним договором.

За ч.1 ст. 71 СК України, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ майна, що є їхньою із відповідачем спільною сумісною власністю, підлягають задоволенню, та за кожним із сторін в порядку поділу спільного майна їхнього подружжя слід визнати право власності по ? частці спірної квартири. Право спільної сумісної власності сторін на спірну квартиру також слід припинити відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачену суму судового збору в розмірі 748,45 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Поділити спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 748,45 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук