У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Автобусний парк» № 13527 про перерахунок заробітної плати та видачу довідки про заробітну плату встановленого зразка, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Автобусний парк» № 13527 (далі - ПАТ «Автобусний парк» № 13527) про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку про заробітну плату встановленого зразка.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що у 1986 році він перебував у трудових відносинах з АТП 10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк» № 13527. У період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року він був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За цей період йому була виплачена заробітна плата в розмірі 408,60 крб. На даний час він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має 2 групу інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Оскільки йому стало відомо, що заробітна плата в розмірі 408,60 крб. йому була нарахована без врахування постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України № 168-5 від 08 травня 1986 року, він звернувся до ПАТ «Автобусний парк» № 13527 з проханням перерахувати заробітну плату та видати довідку про заробітну плату за період перебування у зоні відчуження Чорнобильської АЕС для перерахунку його пенсії з урахуванням чинного законодавства, але відповідач йому відмовив.

З урахуванням зазначеного, позивач просив, з урахуванням збільшення позовних вимог, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати, а саме збільшити її на 100 % тарифну ставку, з урахуванням відповідної кратності оплати праці, премії у розмірі 60 % та з урахуванням доплат за класність, а також зобов'язати відповідача надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка для пред'явлення в Пенсійний Фонд України.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені.

Зобов'язано ПАТ «Автобусний парк» № 13527 здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_6 за роботу в зоні відчуження, а саме збільшити на 100% тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % і з урахуванням доплат за класність.

Зобов'язано ПАТ «Автобусний парк» № 13527 надати ОСОБА_6 довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та заперечення на неї, перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР від 07 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України від 08 травня 1986 року відповідач повинен був здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження шляхом збільшення тарифної ставки на 100 % з урахуванням премії, доплат за класність та відповідної кратності за роботу в зоні небезпеки.

Однак, такі висновки зроблено судами без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, оцінки наданих ними доказів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 у 1986 році працював водієм в АТП 10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк» № 13527.

З довідки Управління кадрового забезпечення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області № 3/137 від 03 травня 2012 року вбачається, що ОСОБА_6 у період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року дійсно перебував на роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому.

ОСОБА_6 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії.

Згідно з довідкою МСЕК від 22 серпня 2011 року позивач є інвалідом 2-ої групи безстроково за захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

За час перебування на роботі по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому фактична заробітна плата ОСОБА_6 за роботу, із якої визначається пенсія, була обрахована на підприємстві - ПАТ «Автобусний парк» № 13527 на підставі офіційної довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №3/137 від 03 травня 2012 року (за час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому) і склала суму 408,60 грн.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання ПАТ «Автобусний парк» № 13527 здійснити перерахунок заробітної плати, а саме збільшити її на 100 % тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці, то колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати одержаної в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1 Порядку).

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що призваним на військові збори військовозобов'язаним, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, пенсії призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3).

Отже призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Абзацом першим пункту першого постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів України № 168-5 від 08 травня 1986 року установлено надати право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками (відрядними розцінками) та посадовими окладами.

Однак, відповідно до розпорядження СМ УСССР № 199-рс від 27 квітня 1988 року абзац перший пункту першого постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07 травня 1986 року втратив силу.

В той же час, розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року були встановлені зони небезпеки, де оплата праці робітників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кіометрової зони ЧАЕС, розподілена на III, II, I зону небезпеки, проводиться відповідно в 5-, 4- 3- кратному розмірі тарифних ставок.

ПостановоюРади міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» № 207-7 від 10 червня 1986 року установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-,2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи.

Крім того, підвищена в кратних розмірах оплата праці не утворювала нових тарифних ставок (посадових окладів), це була доплата за особливі умови праці (роз'яснення Держкомпраці СРСР, Міністерства енергетики і електрифікації СРСР і ЦК профспілки робітників електростанцій і електротехнічної промисловості від 26 травня 1986 року, Тимчасовий порядок оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебував на роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в II зоні відчуження.

Оскільки м. Чорнобиль в травні-червні 1986 року знаходилось в II зоні небезпеки відповідно до переліку населених пунктів і виробничих об'єктів, в якій оплата праці здійснювалась відповідно з зонами небезпеки і повинна була проводитись відповідно у 4-кратному розмірі тарифної ставки, а відрядженим особам оплата праці проводилась на одну кратність менше, так як за особами, що направлялись на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за основним місцем роботи зберігався середній заробіток.

За роботу в зоні відчуження ОСОБА_6 була нарахована заробітна плата з урахуванням коефіцієнта кратності 3 та нарахована оплата за роботу в надурочний час, вихідні та святкові, що підтверджується довідкою № 211 від 24 травня 2012 року, виданої ПАТ «Автобусний парк» № 13527 на підставі довідки МВС України в Кіровоградській області.

Що стосується довідки № 757 від 22 липня 1999 року, згідно якої заробітна плата ОСОБА_6, за час знаходження в зоні відчуження з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року, складала 788,51 крб, то суди не звернули уваги на те, що Актом перевірки характеру виконуваної роботи або умов для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату від 23 травня 2012 року було встановлено, що первинні документи, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_6 в період з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року в зоні відчуження, на підприємстві відсутні.

Крім того, щодо позовних вимог про зобов'язання ПАТ «Автобусний парк» № 13527 про збільшення заробітної плати на розмір премії, який складає 60 % тарифної ставки, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено робітникам підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС граничний розмір премій до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-12 роз'яснено, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Таким чином, якщо до призову на військові збори премія

працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна була бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання. Якщо в зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована в зазначених розмірах. Для нарахування премії в розмірі 60% тарифної ставки всім учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підстав немає.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з довідки № 846 від 20 серпня 1999 року премія, видана ОСОБА_6 в розмірі 290,40 крб. складає 60 % від почасової тарифної ставки за час перебування у зоні відчуження з 19 травня 1986 року по 12 червня 1986 року. Підстава: наказ № 729 від 04 серпня 1986 року.

Згідно наказу АТП № 10021 № 729 від 04 серпня 1986 року ОСОБА_6 було оголошено подяку за зразкове виконання ним своїх обов'язків по наданню допомоги по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по перевезенню людей в Київській області.

Крім того, згідно повідомлення ПАТ «Автобусний парк» № 13527 вбачається, що нарахування премії водію ОСОБА_6 згідно наказу № 729 від 04 серпня 1986 року по розрахунковому листу не проводилося, тому що ця премія виплачена видатковим ордером з фонду матеріального заохочення.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій, вирішуючи даний спір, вказаних вимог закону не врахували та не звернули уваги на те, що ОСОБА_6 за роботу в зоні відчуження була нарахована заробітна плата з урахуванням коефіцієнта кратності 3 та нарахована оплата праці за роботу в надурочний час, вихідні дні, а також те, що матеріали справи не містять Положення про преміювання АТП № 10021, яким визначений розмір премії іншим працівникам, які не приймали участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому висновок суду про те, що ОСОБА_6 необхідно здійснити перерахунок заробітної плати, а саме збільшити її на 100 % тарифну ставку з урахуванням кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % тарифної ставки і з урахуванням доплат за класність є безпідставним та передчасним.

Враховуючи вищезазначене, в порушення норм процесуального закону, суди дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин, ухвалені судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 травня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук