Провадження №22-ц/784/871/16
Категорія 27 Головуючий у 1 - й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Галущенка О.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2008 року, постановлене у справі за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» (далі - Банк) до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2008 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості.

Банк зазначав, що 12 липня 2007 року між ним та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №28.3/56-КЕК-01-07, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит в сумі 17000 грн. терміном до 10 липня 2008 року, зі сплатою 32 % річних за користування кредитом.

12 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладено договори поруки, відповідно до умов яких кожен із поручилися перед Банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання позичальником ОСОБА_4 усіх зобов'язань за кредитним договором.

Проте, ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв'язку із чим станом на 27 жовтня 2008 року утворилась заборгованість перед Банком у розмірі 12253 грн. 20 коп., із яких: поточна заборгованість по основному кредиту - 11241 грн. 73 коп., прострочена заборгованість за процентами - 1011 грн. 47 коп.

В добровільному порядку відповідачі вказану заборгованість за кредитним договором не сплатили.

Посилаючись на наведене, Банк просив стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 12253 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2008 року позов Банку задоволено.

Постановлено стягнути з відповідачів на користь Банку в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №28.3/56-КЕК-01-07 від 12 липня 2007 року в сумі 12253 грн. 20 коп.

Стягнуто з відповідачів на користь Банку витрати по сплаті судового збору по 50 грн. 85 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в позові Банку відмовити. Відповідач посилається на те, що суд першої інстанції належними доказами не встановив наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір і як наслідок безпідставно поклав на нього як поручителя солідарну відповідальність по сплаті боргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід відхилити із таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №28.3/56-КЕК-01-07, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 17000 грн. Термін користування кредитом визначили до 10 липня 2008 року, а процентну ставку за користування кредитними коштами - у 32 % річних (а.с.17-18). Порядок погашення основного кредиту та процентів визначено графіком платежів, який є частиною кредитного договору (а.с. 17 зв.)

12 липня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладено договори поруки, відповідно до умов яких кожен із них поручився перед Банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань за вказаним кредитним договором (а.с.20-21).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору щодо внесення щомісячних платежів, визначених графіком платежів. В добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачами не сплачена.

Згідно наданих Банком виписок по особовому рахунку ОСОБА_4 заборгованість останнього за вказаним кредитним договором станом на 27 жовтня 2008 року становила 12253 грн. 20 коп., із яких: поточна заборгованість по основному кредиту - 11241 грн. 73 коп., прострочена заборгованість за процентами - 1011 грн. 47 коп.(а.с. 9 15).

Належних доказів, які б спростовували порушення зобов'язання за кредитним договором та розмір заборгованості, відповідачі до суду не надали. Позичальник ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ст. 526, 553, 554, 1050 ЦК України прийшов до правильного висновку про наявність підстав для дострокового стягнення в солідарному порядку на користь Банку із позичальника ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_3 12253 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором.

Безпідставними є доводи ОСОБА_3 про те, що на підтвердження наявності у ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором Банк не надав належних доказів, оскільки спростовуються належним чином оформленими виписками по особовому рахунку ОСОБА_4, відкритому Банком на імя останнього у звязку з отриманням кредиту, та розрахунком заборгованості, складеним Банком.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що справа розглянута з порушенням правил підсудності теж не заслуговують на увагу, оскільки у п.10.1 кредитного договору, та у п.5.3 кожного із договорів поруки сторони визначили, що спори, які випливають із виконання вказаних угод підлягають вирішенню у Центральному районному суді м. Миколаєва. Крім цього, положеннями ст. 309 ЦПК України порушення правил підсудності не є підставою для скасування в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. А тому підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді : О.І. Галущенко

ОСОБА_6