АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/449/2016 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"(далі - ОСОБА_8) звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ОСОБА_8, та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №207, за умовами якого остання отримала 10 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з терміном повернення до 19 квітня 2019 року для споживчих потреб.

В забезпечення зобовязань за кредитним договором, 19 квітня 2007 року між сторонами по справі укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на праві власності.

У звязку з реструктуризацією кредитної заборгованості 05 травня 2011 року укладено додатковий договір до іпотечного договору між сторонами.

Посилаючись на невиконання відповідачами умов договорів, а саме, несвоєчасне погашення заборгованості та неукладення договору страхування предмету іпотеки, ОСОБА_8 просив суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором станом на 11 листопада 2013 року в сумі 78 839,70 грн., з яких: сума заборгованості по основному боргу 73 057,97 грн., прострочена заборгованість по основному боргу - 2 673,07 грн., сума заборгованості по відсоткам - 918,66 грн., штрафні санкції за невиконання обовязків щодо страхування предмета іпотеки - 2 190,00 грн. ОСОБА_8 просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в зазначеній вище сумі звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2014 року позов задоволено частково. Звернено стягнення на предмет іпотеки за договором від 19 квітня 2007 року, а саме: на двокімнатну квартиру загальною площею 49,84 кв.м.. що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 26. кв.173, що є власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло за №10703-ж від 22 травня 2001 року, зареєстрованого Херсонським БТІ 27 травня 2002 року за номером запису 59514 у книзі 151, право власності за яким зареєстровано в електронному реєстрі прав на нерухоме майно за №18538767, з метою задоволення вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №207 від 19 квітня 2007 року у розмірі 78 839,70 грн. Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження. Встановлено, що початкова ціна предмета іпотеки має бути визначена на підставі оцінки майна, здійсненої у межах процедури виконавчого провадження. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати по 394,20 грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, вважаючи рішення суду в частині задоволення позовних вимог незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходили..

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання боржником основних зобовязань за умовами кредитного договору, ОСОБА_8 має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Проте колегія суддів вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням в цій частині нового рішення.

Судом встановлено, що 19 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ОСОБА_8, та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №207, за умовами якого остання отримала 10 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з терміном повернення 19 квітня 2019 року для споживчих потреб (т.1 а.с.20-31).

На забезпечення зобовязань за кредитним договором 19 квітня 2007 року між сторонами по справі укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на праві власності (т.1 а.с.41-48). За погодженням сторін договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначена в сумі 101 000,00 грн.

13 січня 2008 року до іпотечного договору від 19 квітня 2007 року було внесено зміни в пункт 1.1. та пункт 2.3. (а.с.49-50). Згідно п.2.3. за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 219 000,00 грн.

ОСОБА_8 05 травня 2011 року було укладено додатковий договір до іпотечного договору від 19 квітня 2007 року, яким внесено відповідні зміни до п.1.1. та п.4.2. (а.с.51-52).

За заявою ОСОБА_6 про реструктуризацію заборгованості 05 травня 2011 року між нею та Банком було укладено додаткову угоду №5 про відкриття мультивалютної не відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування: 10 000,00 доларів США на строк з 19 квітня 2007 року по 29 січня 2008 року за сплатою 12,5% річних, прострочена заборгованість виходячи із 22,5% річних; 15 000,00 доларів США з 30 січня 2008 року по 06 травня 2011 року із сплатою 12,9% річних, прострочена заборгованість 22,5%. З 07 травня 2011 року по 19 квітня 2019 року 12,9% річних, прострочена заборгованість 17,9% річних; 100 941,97 грн. на строк з 06 травня 2011 року 19 квітня 2019 року зі сплатою 14% річних, прострочена зборгованість19,0% річних (т.1 а.с.32-40).

У звязку з реструктуризацією кредитної заборгованості 05 травня 2011 року укладено додатковий договір до іпотечного договору між сторонами (т.1 а.с.49-52).

ОСОБА_6 зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконувала, вносила платежі з прострочкою, в результаті чого станом на 11 листопада 2013 року утворилася прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 673,07 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 918,66 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (т.1 а.с.55-58).

Окрім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виконано вимоги щодо страхування предмета іпотеки, що сторонами не оспорюється та не спростовується.

Письмова вимога від 16 жовтня 2013 року направлялась Банком на адресу відповідачів і вручена їм 21 жовтня 2013 року (т.1 а.с.70). У встановлений Банком у письмовій вимозі згідно вимог закону тридцятиденний строк та в послідуючому відповідачі повністю свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного погашення заборгованості та вчинення всіх необхідних дій для дійсності договору страхування предмета іпотеки не виконали.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому частиною 2статті 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Разом з цим, частиною 3 статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Пунктом 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки, вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, порушує строки платежів, а тому відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_8 має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів.

При подачі позову ОСОБА_8 посилався на те, що неповерненням суми отриманого кредиту та несплатою відсотків за користування ним ОСОБА_6 завдає Банку відповідних збитків (т.1 а.с.2-6).

Однак колегія суддів вважає, що допущена відповідачем прострочена заборгованість за кредитним договором не завдає збитків Банку та не змінює обсяг його прав, оскільки кінцевий строк виконання зобов'язань за кредитним договором 19 квітня 2019 року, погоджена сторонами вартість предмету іпотеки за договором від 13 січня 2008 року - 219 000,00 грн., що значно перевищує розмір заборгованості по простроченому основному боргу, яка виникла у боржника на момент подачі позову до суду станом на 11 листопада 2013 року в сумі 2 673,07 грн. (т.1 а.с.49,57-58).

Інших доказів на підтвердження факту заподіяння збитків із зазначенням їх розміру, складових, а також підстав вважати ці збитки наявними на час розгляду справи ОСОБА_8 суду не надав. Не зазначив ОСОБА_8 і про те, в якій частині та як змінюється обсяг його прав внаслідок допущення ОСОБА_6 простроченої заборгованості станом на 11 листопада 2013 року в сумі 2 673,07 грн., яка майже у 10 разів перевищує визначену за згодою сторін вартість предмета іпотеки.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову Банку у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 квітня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також - стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3