№ 2/243/148/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Руденко Л.М.

при секретарі - Кобець О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Слов»янської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2015р. до Словянського міськрайонного суду звернулися з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Слов»янської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 жовтня 2014 року у місті Словянську помер чоловік позивача ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який до часу своєї смерті проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкова справа після його смерті за № 354/2015 заведена в Україні у Першій Словянській державній нотаріальній конторі, за заявами позивачів про прийняття спадщини, інших заяв не надходило.

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить 8/25 часток житлового будинку № 11 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, який розташований у місті Словянську, по вулиці Танкістів та земельна ділянка площею 1000 метрів квадратних, кадастровий № :01:006:1110, яка розташована за тією ж адресою, цільовим призначенням В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 і отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у рівних частках кожен. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 8/50 часток житлового будинку на імя спадкоємця ОСОБА_1 видане 09 листопада 2015 року, за реєстром № 1-968.

Постановою нотаріуса від 17 листопада 2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка знаходилася у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1 Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339 земельна ділянка площею 0,1 га була передана ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у власність на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 26.11.1997 року № 468, частки у праві власності кожного з співвласників не зазначені. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 01.09.2015 року земельна ділянка, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою м. Словянськ, вул. Танкістів, 11 має кадастровий номер :01:006:1110, загальну площу 0,1000 га. Земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка).

Власниками (користувачами) зазначеної земельної ділянки вказані спадкодавець ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 51937,90 гривень, на час відкриття спадщини на 27.10.2014 року 41584,87 гривень.

Будь-яких домовленостей щодо зміни рівності часток у справі спільної сумісної власності між ОСОБА_3 та ОСОБА_1Ф не укладалося.

Відповідно до статей 60-74 Сімейного Кодексу України спільною сумісною власністю є майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1, 4 статті 120 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно довідки КП БТІ м. Словянська спадкодавцю ОСОБА_3 у житловому будинку № 11 по вулиці Танкістів у місті Словянську належало 8/25 часток, позивачу ОСОБА_1 17/25 часток. Викладене підтверджено і свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.11.2015 року, згідно з яким спадщина, на яку видане свідоцтво після смерті ОСОБА_3 складається з 8/25 часток житлового будинку № 11 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, який розташований у місті Словянську, по вулиці Танкістів.

Враховуючи рівність часток кожного спадкоємця у спадщині, передбачений статтею 1267 ЦК України позивачу ОСОБА_1 у праві на земельну ділянку належить 21/25 частка (17/25 + 8/50 = 17/25 + 4/25 = 21/25), позивачу ОСОБА_2 4/25 частки.

Таким чином, у склад спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 входить і право на 8/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою м. Словянськ, вул. Танкістів, 11, має кадастровий номер :01:006:1110 і належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, а 17/25 часток зазначеної земельної ділянки належить ОСОБА_1, на підставі того ж державного акту, як майно, нажите під час перебування зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі.

Право власності ОСОБА_1, та спадкодавця на земельну ділянку підтверджено державним актом, копія якого додається до цього позову.

Для визначення складу спадкового майна нотаріусу були надані зазначені вище правовстановлюючі документи на житловий будинок та на земельну ділянку. Однак у звязку з тим, що частки у праві власності позивачки та спадкодавця ОСОБА_3 у правовстановлюючому документу на земельну ділянку не визначені, нотаріус не зміг визначити склад спадкового майна, тобто визначити, на яку саме частку у спільній власності на нерухоме майно повинне бути видане свідоцтво про право на спадщину, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована у місті Словянську, по вулиці Танкістів, № 11. По зазначених підставах нотаріусом була видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17 листопада 2015 року. Викладене також підтверджено і відмовою у реєстрації права власності на земельну ділянку, яка викладена у рішенні реєстратора від 16 листопада 2015 року.

Органом місцевого самоврядування Словянською міською радою було прийняте рішення про передання у приватну власність позивачу ОСОБА_1 та спадкодавцю ОСОБА_3, правонаступниками якого є обидва позивачі, земельної ділянки, зазначене рішення про передання у власність підтверджено видачею правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю.

Просять суд:

- визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 17/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, нажите під час перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 4/25 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 4/25 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Позивачі в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач Словянська міська рада в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника, винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

27 жовтня 2014 року у місті Словянську помер чоловік позивача ОСОБА_1 та батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який до часу своєї смерті проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкова справа після його смерті за № 354/2015 заведена в Україні у Першій Словянській державній нотаріальній конторі, за заявами позивачів про прийняття спадщини, інших заяв не надходило.

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить 8/25 часток житлового будинку № 11 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, який розташований у місті Словянську, по вулиці Танкістів та земельна ділянка площею 1000 метрів квадратних, кадастровий № :01:006:1110, яка розташована за тією ж адресою, цільовим призначенням В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 і отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у рівних частках кожен. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 8/50 часток житлового будинку на імя спадкоємця ОСОБА_1 видане 09 листопада 2015 року, за реєстром № 1-968.

Постановою нотаріуса від 17 листопада 2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка знаходилася у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємця ОСОБА_1 Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339 земельна ділянка площею 0,1 га була передана ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у власність на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 26.11.1997 року № 468, частки у праві власності кожного з співвласників не зазначені. Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 01.09.2015 року земельна ділянка, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою м. Словянськ, вул. Танкістів, 11 має кадастровий номер :01:006:1110, загальну площу 0,1000 га. Земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка).

Власниками (користувачами) зазначеної земельної ділянки вказані спадкодавець ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 51937,90 гривень, на час відкриття спадщини на 27.10.2014 року 41584,87 гривень.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Викладене також підтверджено і розясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 3.1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Розяснення аналогічного змісту містяться і у пункті 3.3 зазначеного узагальнення, у якому, у тому числі і зазначено, що якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 1 статті 86 Земельного Кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Частиною 5 статті 89 ЗК України передбачена рівність часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку у разі виділу частки співвласника.

Відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Будь-яких домовленостей щодо зміни рівності часток у справі спільної сумісної власності між ОСОБА_3 та ОСОБА_1Ф не укладалося.

Відповідно до статей 60-74 Сімейного Кодексу України спільною сумісною власністю є майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1, 4 статті 120 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно довідки КП БТІ м. Словянська спадкодавцю ОСОБА_3 у житловому будинку № 11 по вулиці Танкістів у місті Словянську належало 8/25 часток, позивачу ОСОБА_1 17/25 часток. Викладене підтверджено і свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.11.2015 року, згідно з яким спадщина, на яку видане свідоцтво після смерті ОСОБА_3 складається з 8/25 часток житлового будинку № 11 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, який розташований у місті Словянську, по вулиці Танкістів.

Враховуючи рівність часток кожного спадкоємця у спадщині, передбачений статтею 1267 ЦК України позивачу ОСОБА_1 у праві на земельну ділянку належить 21/25 частка (17/25 + 8/50 = 17/25 + 4/25 = 21/25), позивачу ОСОБА_2 4/25 частки.

Таким чином, у склад спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 входить і право на 8/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою м. Словянськ, вул. Танкістів, 11, має кадастровий номер :01:006:1110 і належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, а 17/25 часток зазначеної земельної ділянки належить ОСОБА_1, на підставі того ж державного акту, як майно, нажите під час перебування зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року та п. 3.5 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 у разі, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, спори про визнання права власності на земельну ділянку розглядаються судами з урахуванням вимог статті 1225 ЦК України про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_1, та спадкодавця на земельну ділянку підтверджено державним актом.

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями нотаріусом були вчинені дії щодо зясування відомостей стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для визначення складу спадкового майна нотаріусу були надані зазначені вище правовстановлюючі документи на житловий будинок та на земельну ділянку. Однак у звязку з тим, що частки у праві власності позивачки та спадкодавця ОСОБА_3 у правовстановлюючому документу на земельну ділянку не визначені, нотаріус не зміг визначити склад спадкового майна,

тобто визначити, на яку саме частку у спільній власності на нерухоме майно повинне бути видане свідоцтво про право на спадщину, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована у місті Словянську, по вулиці Танкістів, № 11. По зазначених підставах нотаріусом була видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17 листопада 2015 року. Викладене також підтверджено і відмовою у реєстрації права власності на земельну ділянку, яка викладена у рішенні реєстратора від 16 листопада 2015 року.

Згідно ст. 116, п. 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із наступними змінами та доповненнями громадяни набувають право на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 1 січня 2002 р. у власність, в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Таким чином, громадяни не можуть втрачати раніше наданого їм права власності або користування земельною ділянкою, підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт факт прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність.

Словянською міською радою було прийняте рішення про передання у приватну власність позивачу ОСОБА_1 та спадкодавцю ОСОБА_3, правонаступниками якого є обидва позивачі, земельної ділянки, зазначене рішення про передання у власність підтверджено видачею правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що даний позов щодо визнання за позивачами права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою м. Словянськ, вул. Танкістів, 11 кадастровий номер :01:006:1110, відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) і яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та позивачу ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339, має бути задоволений.

Суд на підставі ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

На підставі викладенного та керуючись ст.ст. 10, 11, 64, 209 ч.3,212-215 ЦПК України, ст.. 368, ст. 370 ч. 2, ст. 392, ст. 1216, ст. 1218, ст. 1225, ст. 1268 ч. 5, ст. 1296 ч. 3, ЦК України, ст. 86 ч. 1, ст. 89 ч. 5, ст. 120 ч. 1, ч. 4 Земельного Кодексу України,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Слов»янської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 17/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, нажите під час перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 4/25 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 4/25 частки земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Словянської міської ради за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Танкістів, 11, кадастровий номер :01:006:1110, яка відноситься до земель житлової та громадянської забудови, цільове призначення: В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002339, акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2339 як на майно, отримане у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міьскрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: