Справа № 534/1215/15-ц
№ 2/534/123/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року Комсомольський міський суд
в складі: головуючого судді Крикливого В.В.
при секретарі Клімовій С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольську справу за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет застави,
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1, в якому прохає в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29.05.2007 року, що виникла станом на 18.05.2015 року в розмірі 697232,42 грн. звернути стягнення на предмети застави, а саме вісім вантажних самоскидів, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.05.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 49-01-07 про надання кредиту в сумі 1745800 грн. з терміном повернення кредитних коштів до 28.05.2010 року зі сплатою відсотків за ставкою 13% річних. Протягом 2007-2013 років до зазначеного кредитного договору неодноразово вносились зміни згідно із додатковими угодами. Остаточно сторони дійшли згоди щодо надання ФОП ОСОБА_1 кредиту в розмірі 388220 грн. з терміном повернення кредитних ресурсів до 12.12.2014 року з оплатою відсотків за ставками 13% у період з 29.05.2007 року по 03.06.2008 року; 16% за період з 04.06.2008 року по 12.12.2014 року; а за користування кредитом з 13.12.2014 року до дня фактичного погашення основної заборгованості 24%. З метою виконання кредитних зобовязань між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір застави, за яким в заставу банку передано 8 вантажних самоскидів. У звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 18.05.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 697232,42 грн., яка складається із суми простроченої заборгованості за кредитом та простроченого боргу за відсотками. В рахунок погашення заборгованості позивач прохає звернути стягнення на зазначені вище предмети застави.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не зявились. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем.
Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 29.05.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладений договір № 49-01-07 про надання кредиту в сумі 1745800,00 грн. для оплати вартості автомобілів з кінцевим терміном повернення до 28.05.2010 року та сплатою процентів за відсотковою ставкою 13% річних (а.с.6-9). Згідно із п.2.1 договору видача кредиту здійснюється за письмовою заявою позичальника шляхом перерахування кредитних коштів для оплати вартості автомобіля на поточний рахунок ВАТ «Холдингова компанія «АвтоКрАЗ». Виходячи із змісту п.2.2 позичальник зобовязався здійснювати повернення кредиту згідно із Графіком погашення кредиту шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок з кінцевим терміном повернення до 28.05.2010 року.
Як убачається з матеріалів справи додатковими угодами № 1 від 28.09.2007 року, № 2 від 04.06.2008 року, № 3 від 30.10.2009 року, № 4 від 28.05.2010 року, № 5 від 15.07.2011 року, № 5 від 13.12.2012 року, № 6 від 13.06.2013 року, № 7 від 13.12.2013 року (а.с.10,11,12,13,14,15,16,22) до кредитного договору № 49-01-07 від 29.05.2007 року були внесені зміни та остаточно сторони дійшли згоди щодо надання відповідачу кредиту в розмірі 388220 грн. з терміном повернення кредитних ресурсів до 12.12.2014 року з оплатою відсотків за ставками 13% у період з 29.05.2007 року по 03.06.2008 року; 16% за період з 04.06.2008 року по 12.12.2014 року; а за користування кредитом з 13.12.2014 року до дня фактичного погашення основної заборгованості 24%.
Відповідно до п.3.4 кредитного договору (в редакції, встановленій додатковою угодою № 6) нарахування процентів здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти за користування кредитом одночасно із погашенням заборгованості, але не пізніше строку повернення кредитних коштів, зазначеного у п.2.2 тобто до 12.12.2014 року.
З метою забезпечення повернення кредиту, наданого ФОП ОСОБА_1, між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 36ТЗ/0507 від 05.06.2007 року, із змінами внесеними договором від 01.07.2010 року, за яким відповідач передав у заставу банку вісім належних йому вантажних самоскидів марки КРАЗ. Згідно з п.3 договору застави, сторонами обумовлена вартість предмета застави у розмірі 2494000 грн. За вказаним договором (пункт 8) в разі неналежного виконання заставодавцем умов кредитного договору (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата комісійної винагороди, процентів та інших зобовязань) заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення, в тому числі відшкодувати збитки.
Відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП (а.с.41-48) ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» у звязку із зміною типу банку, яке є його правонаступником.
Виходячи із змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У зв'язку із невиконанням ФОП ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, станом на 18.05.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 697232,42грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 388220 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 309012,42 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с.30-33).
За ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням або завдатком.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
До відносин за договором застави застосовується положення параграфу 6 глави 49 ЦК України.
В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 ЦК України). Вказана норма кореспондується із нормами ст.1 Закону України «Про заставу».
Згідно із ст.589 цього Кодексу, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.26,28) 04.02.2015 року та 27.04.2015 року позивач звертався до відповідачів з повідомленням про наявність заборгованості за кредитним договором.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обовязок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, та беручи до уваги встановлене договором застави право банка звернення стягнення на предмет застави, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає предявлений ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» позов обґрунтованим.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526,527,589,590,625,1049 ЦК України, ст.ст.1,20 Закону України «Про заставу», ст.ст.88,213,215 ЦПК України суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити повністю.
В рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за кредитним договором № 49-01-07 від 29.05.2007 року в розмірі 697232,42 грн. звернути стягнення на предмети застави:
шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 3654 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий