Справа № 635/250/16-ц
Провадження 2/635/905/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення за розпискою суми боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, трьох процентів річних від простроченої суми та процентів від суми позики,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - ОСОБА_4 звернулася в суд в інтересах ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_6 у якому, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, суму боргу за договором позики, оформленого розпискою від 09 вересня 2014 р., в сумі 132198 грн. 00 коп., з яких: сума основного боргу 88410 грн. 00 коп., що є еквівалентом 3500 долларів США за курсом НБУ станом на 22 серпня 2016 р.; сума процентів від суми позики 37130 грн. 00 коп.; 3% річних від простроченої суми за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. 1796 грн. 00 коп.; розмір інфляційних за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. 4862 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору.

Позов мотивовано тим, що відповідач - ОСОБА_6 являється колишнім зятем позивача ОСОБА_5

Відповідачем при отриманні позики в сумі 3500 долларів США було складено відповідну розписку від 09 вересня 2014 р.

Позика була надана на строк до «першої вимоги ОСОБА_5В.», яка була предявлена позивачем відповідачу в усній формі, як вказано у первісному позові 01 січня 2015 р. (а.с. 1-4), а згідно подальшого уточнення позову - 19 листопада 2015 р. (а.с. 72-75), але, незважаючи на предявлення вимоги про повернення боргу відповідач добровільно гроші не повертає.

Позивачка у своєму позові вказує що факт предявлення нею 19 листопада 2015 р. усної вимоги відповідачу про повернення грошових коштів, отриманих ним за розпискою від 09 вересня 2014 р., підтверджується поясненнями свідків, якаі були присутні при предявленні вимоги про повернення боргу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала повністю позов в редакції від 22 серпня 2016 р. (а.с. 72-45)

Відповідач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 не запереучали проти того що ОСОБА_2 отримав у позивача - ОСОБА_5 позику за розпискою у сумі 3500 долларів США і погоджувались виплатити цей борг, а також судові витрати, якщо відповідач відмовиться від решти свої позовних вимог стосовно виплати встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, трьох процентів річних від простроченої суми та процентів від суми позики.

Неузгодженість, крім цього, полягала лише у даті предявлення усної вимоги позивачем до відповідача про необхідність повернення боргу за розпискою.

заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що згідно з розпискою від від 09 вересня 2014 р. відповідач ОСОБА_2 позичив у позивачки - ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 3500 долларів США, борг зобовязався повернути по першій вимозі ОСОБА_5

Факт складання такої розписки відповідач не заперечував, але, не погоджувався із тим що вимогу про повернення боргу позивач предявила йому саме 19 листопада 2015 р.

Суд вважає, що відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, з аналізу ст.ст. 510, 545 ЦК України та відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики.

Отже, особа, яка пред'явила розписку для виконання і є позикодавцем.

Таким чином, надана суду позивачем ОСОБА_5 розписка свідчить про надання нею відповідачу ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 3500 долларів США, та, відповідно, отримання останнім цієї грошової суми.

Відповідно до даних під присягою в судовому засіданні свідчень колишньої дружини відповідача - гр-ки ОСОБА_7 усна вимога про повернення боргу була предявлена позивачем відповідачу 19 листопада 2015 р. (а.с. 97-98)

Відповідач наполягає, що вимога про повернення боргу повинна була бути предена йому у письмовій формі, але, ії йому позивачка не предявила. Він також заперечує проти того що позивачка предявляла йому вимогу про повернення боргу в усній формі 01 січня 2015 р. та 19 листопада 2015 р., однак, при цьому не заперечує що 19 листопада 2015 р. зустрічався із позивачкою у присутності свідків і обговорював із нею питання повернення боргу написавши їй розписку про повернення боргу «заднім числом». (а.с. 97-98)

Заперечення відповідача про необхідність предявлення вимоги про повернення боргу в письмовій формі не відповідають ч. 1 ст. 1049 ЦК України, де вказано, що: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором».

Таким чином, законом не передбачена обовязкова письмова форма прядявлення вимоги про повернення боргу і вона може бути висловлена в усній формі.

Окрім цього, закон допускає підтвердження факту предявлення вимоги про предявлення боргу показаннями свідків. Показаннями колишньої дружини відповідача - свідка ОСОБА_7 даними в судовому засіданні під присягою підтверджується факт предявлення вимоги позивачем відповідачу саме 19 листопада 2015 р. Посилання відповідача на те, що він написав розписку в цей день «заднім числом» позивачу спростовуються показаннями його колишньої дружини - ОСОБА_7, а також і поясненнями відповідача про те що він дійсно зустрічався у присутності свідків із своєю колишньою тещею. (а.с. 66, 97-98)

Однак, суд вважає допустимим доказом дати отримання грошей вказану в розписці дату 09 вересня 2014 р. (а.с. 14)

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 11 листопада 2015 р. у справі № 6-1967-цс15, де вказано, що: «Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів».

Позивач також просив стягнути з відповідача штрафні санкції за період з 20 грудня 2015 р., так як вимога про предявлення боргу була предявлена 19 листопада 2015 р. і строк виконання зобовязання, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України відраховується «протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про повернення боргу», тобто за період з 20 грудня 2015 р. по день збільшення позовних вимог до 22 серпня 2016 р. за період прострочки виконання зобовязань в порядку ст. 1048 ЦК України відповідно до облікової ставки НБУ та в порядку ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми.

Вирішуючи спір в цій частині, суд вважаэ, що за змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту розписки, сторони обмежили строк дії договору позики настанням події, а саме днем «першої вимоги ОСОБА_5В.» про повернення боргу, тому право на одержання процентів за договором у кредитора існує до закінчення такого строку, який повязаний із настанням певної події, тобто першої вимоги позикодавця про повернення боргу.

Із розрахунком основного боргу 88410 грн. 00 коп., що є еквівалентом 3500 долларів США за курсом НБУ станом на 22 серпня 2016 р., зробленою позивачкою, відповідач і його представник в судовому засіданні повністю погодилися і не заперечували проти стягення з них цієї суми. Тавким чином, суд вважає, що в цій частині позову відповідач скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 11 ЦПК України, розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Окрім цього позивачка, відповідно до ст. 1048 ЦК України, заявила також вимоги про стягнення процентів за договором позики на рівні облікової ставки НБУ, за період з 09 вересня 2014 р. по 22 серпня 2016 р., тобто за період з дня укладення договору по день збільшення нею позовних вимог, але задоволенню підлягають вимоги лише протягом строку дії договору, тобто з 09 вересня 2014 р. по 20 грудня 2015 р., так як відповідно до вимог ст. ст. 625, 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання процентів від суми позики лише протягом строку дії договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, застосовуються положення ст. 625 ЦК України.

Розмір суми процентів за договором позики на рівні облікової ставки НБУ, відповідно до ст. 1048 ЦК України, в цій частині позову підлягає задоволенню в сумі - 25406 грн. 00 коп., тобто розрахована судом за період дії договору позики з 09 вересня 2014 р. по 20 грудня 2015 р., за формулою - (сума позики х рівень облікової ставку НБУ) : 100 : 365 днів у році х кількість днів, а саме:

ПеріодСума позики за розпискоюОблікова ставка НБУКількість ДнівСума процентів
09 09.09.2014- 12.11.201488410 12,5%651968
13 13.11.2014 - 05.02.4%852882
06 06.02.2015 -03.03.201588410 19,5%261228
04 04.03.2015 - 27.08.0% 28.08.2015-24.09.7%281831
25 25.09.2015-29.10.2%351865
30 30.10.2015- 20.12.2%522771
Всього:25406,0

З матеріалів справи вбачається, що в розписці сторонами не встановлена відповідальність за порушення грошових зобов'язань.

Розмір 3 % річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання, відповідно до ст. 625 ЦК України, за таких обставин, підлягає за період просрочення боргу - 247 днів з 20 грудня 2015 р. (строку з якого позика повинна була повернута) по 22 серпня 2016 р. (дата збільшення розміру позовних вимог) = 1796 грн. 00 коп., а саме: (88410 грн. 00 коп. сума позики х 3 %) : 100 : 365 днів у році = 7,27 грн. - 3% річних на 1 день. 7,27 грн. х 247 днів прострочення виплати боргу = 1796 грн. 00 коп.

Розмір індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 20 грудня 2015 р. (дата коли позика повинна була бути повернута) по 22 серпня 2016 р. (дата збільшення розміру позовних вимог) = 4862 грн. 00 коп., а саме розрахунок індексу інфляції:

Період зоборглваностіі Сума боргу грн..Індекс інфляції за період, %Інфляційне збільшення суми боргу, грн.
Січень 00,9796
Лютий 9,60
Березень 01884
Квітень 03,53094
Травень 00,188
Червень 9,80
Липень 9,90
ВСЬОГО:4862

Суд рахує основну суму боргу - 88410 грн. 00 коп. + сума процентів від суми позики за період дії договору з 09 вересня 2014 р. по 20 грудня 2015 р. - 25406 грн. 00 коп. + 3 % річних від простроченої суми за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. - 1796 грн. 00 коп. + розмір інфляційних за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. 4862 грн. 00 коп. = 96116 грн. 00 коп.

Таким чином, загальна сума заборгованості заявлена в уточненому позові за розпискою від 09 вересня 2014 р. частково підтвердилась у судовому засіданні і становить, з урахуванням позицій сторін, у сумі - 96116 грн. 00 коп.

Витрати повязані із сплатою судового збору повинні бути відшкодовані позивачу у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договором позики, оформленим розпискою від 09 вересня 2014 р., в сумі 96116 грн. 00 коп. (девяносто шість тисяч сто шістнадцять гривень нуль копійок), з яких:

- сума основного боргу 88410 грн. 00 коп. (вісімдесят вісім тисяч чотириста десять гривень) нуль копійок, що є еквівалентом 3500 (трьох тисяч пятисот) долларів США за курсом НБУ станом на 22 серпня 2016 р.;

- сума процентів від суми позики 25406 грн. 00 коп. (двадцять пять тисяч чотириста шість гривень нуль копійок);

- 3% річних від простроченої суми за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. 1796 грн. 00 коп. (тисяча сімсот девяносто шість гривень нуль копійок);

розмір індексу інфляції за час прострочення боргу, тобто за період з 20 грудня 2015 р. по 22 серпня 2016 р. 4862 грн. 00 коп. (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві гривені нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 1412 грн. 89 коп. (тисяча чотириста дванадцять гривень вісімдесят девять копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Караченцев