АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/4610/16-ц Головуючий суддя І інстанції Ольховський Є.Б.
Провадження № 22-ц/790/6770/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «встановлення юридичного факту»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, заінтересовані особи: Жовтневий районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення факту родинних відносин, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої зазначила, що з 2005 по 2012 рік вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4, запис про батька якої на підставі ст. 135 СК України було зроблено за прізвищем матері «ОСОБА_6», а ім'я та по батькові батька «ОСОБА_6» - з її слів. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Посилаючись на те, що впродовж всього часу ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_4 своєю донькою, опікувався нею та надавав їй матеріальну допомогу, життєві обставини змінилися і на даний час дитина страждає від відсутності зареєстрованих відносин між своїми батьками, ОСОБА_2 просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як між рідним батьком та донькою, та зобов'язати Жовтневий районний у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області внести зміни до актового запису № 74 від 07 лютого 2009 року про народження ОСОБА_4, вказавши у графі «Батько» прізвище «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_6», та видати нове свідоцтво про народження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції в іншому складі. В обґрунтування скарги посилалася на те, що встановлення вказаного факту необхідно для здійснення ОСОБА_4 немайнового права на повагу до своєї честі та гідності, а не для вирішення питання про спадщину після смерті ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України заяву має бути залишено без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 3 ст. 235 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з одержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. (ч. 2 ст. 235 ЦПК).

Як убачається із матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 Десятою Харківською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 363/2016.

08 липня 2016 року ОСОБА_2., яка діє як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_4, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 24 червня 2016 року заяву про прийняття спадщини було подано сином померлого - ОСОБА_5

Крім того, надаючи пояснення в судовому засіданні 26 вересня 2016 року, ОСОБА_2. особисто підтвердила, що єдиною метою встановлення факту родинних відносин є вирішення питання про отримання ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_3

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки із заяви ОСОБА_2. вбачається спір про право її малолітньої доньки на спадкування після смерті ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для залишення заяви без розгляду.

За таких обставини апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді