АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6782/16 Справа № 202/1880/16-ц № 2/0202/1300/2016 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Дніпро

25 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Повєткіна В.В.

при секретарі Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування якого посилалась на те, що 19 травня 2015 року рішенням суду було встановлено факт перебування її у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 з січня 2004 року по жовтень 2014 року. 01 грудня 2015 року їй присвоєна 1 група інвалідності. У звязку із захворюванням вона потребує постійного догляду та лікування, а розмір її пенсії не забезпечує їй належних умов для повноцінного існування, у звязку з чим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_2, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, допустивши по справі негайне виконання (а.с.2-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - відмовлено (а.с. 96-97).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4- представник позивача ОСОБА_2 посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог (а.с. 99-101).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року встановлено факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбних відносинах в період з січня 2004 року по жовтень 2014 року (а.с.4-5).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 426011 ОСОБА_2 встановлена перша група інвалідності з 24 листопада 2015 року по 01 грудня 2018 року (а.с.10).

Відповідно до довідки № 1531/03 від 09 червня 2016 року, виданої Лівобережним обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 знаходиться на обліку та отримує пенсію внаслідок загального захворювання як інвалід 1 групи з грудня 2015 року по квітень 2016 року в розмірі 1 414 грн. 31 коп. щомісячно, в травні 2016 року 1 470 грн. 31 коп. (а.с.87).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1 інстанції виходив із того, що позивачка отримує пенсію в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому позивачка не є особою, яка потребує матеріальної допомоги, в розумінні ст.. 75 СК України.

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають обставинам справи та зроблені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах з січня 2004 року по жовтень 2014 року, є інвалідом 1 групи та отримувала пенсію як інвалід 1 групи з грудня 2015 року по квітень 2016 року в розмірі 1 414 грн. 31 коп. щомісячно, в травні 2016 року 1 470 грн. 31 коп., що перевищує визначений законом прожитковий мінімум, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Отже, суд 1 інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, а посилання позивача у позові і в апеляційній скарзі на наявність потреби матеріальної допомоги з боку бувшого чоловіка не є підставою для задоволення позову.

Доводи апелянта щодо завеликий розмір комунальних платежів, великих витрат на придбання ліків та що відповідач має мінливий доходів, що дає йому змогу сплачувати аліменти не має правового значення для вирішення спору, в розумінні вимог ч. 4 ст. 75 СК України

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: