Провадження № 4-с/234/2/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (зацікавлена особа Кіровський відділ державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області) на протиправну бездіяльність та постанову в.о.начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ПУМБ» в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.383 ЦПК України бездіяльність та постанову від 24.11.2015 року в.о.начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15, виданого 16.10.2015 року Краматорським міським судом Донецької області на підставі рішення суду від 05.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 кредитної заборгованості та судових витрат на користь ПАТ «ПУМБ».

За вказаною скаргою ПАТ «ПУМБ» просить суд:

- визнати протиправною діяльність Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 24.11.2015 року за виконавчим провадженням відносно боржника ОСОБА_4 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»,

- скасувати вищевказану постанову,

- визнати протиправною діяльність начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області щодо нездійснення належного контролю в частині винесення вищевказаної постанови,

- зобовязати Кіровський ВДВС Макіївського МУЮ у Донецькій області відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15, виданого 16.10.2015 року Краматорським міським судом Донецької області на підставі рішення суду від 05.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 кредитної заборгованості в сумі 390668,44 грн. та судових витрат в сумі 3654 грн. на користь ПАТ «ПУМБ»,

посилаючись на те, 24.11.2015 року в.о.начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа на підставі ст.26 ч.1 п.8 Закону України «Про виконавче провадження», а саме з огляду на те, що боржник згідно виконавчого листа проживає у м.Макіївка, а виконавчі дії на тимчасово непідконтрольній Україні території не проводяться у звязку з АТО. Зазначену постанову заявник вважає незаконною та необґрунтованою з огляду на те, що факт знаходження боржника на тимчасово окупованій території не позбавляє державного виконавця обовязку вчинення дій з організації розшуку майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів.

Представник заявника ПАТ «ПУМБ» у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ в.о.начальника цього відділу ОСОБА_2 або інший уповноважений представник у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, був належним чином сповіщений про розгляд справи, заяв чи заперечень на скаргу не надав.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявився.

Дослідивши доводи скарги та заперечення, надані докази, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження».

З копії виконавчого листа від 05.10.2015 року (а.с.5) вбачається, що 05.10.2015 року Краматорським міським судом Донецької області було прийнято рішення у цивільній справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15 про стягнення з ОСОБА_4, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості в сумі 390668,44 грн. та судових витрат в сумі 3654 грн.

23.11.2015 року ПАТ «ПУМБ» звернувся до Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ, який перемістився та знаходиться за адресою: м.Краматорськ, б-р Машинобудівників, 32, із заявою від 10.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження та направив вищевказаний виконавчий лист на виконання (а.с.4,6).

Постановою від 24.11.2015 року в.о.начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження на підставі ст.26 ч.1 п.8 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на неможливість проведення виконавчих дій на тимчасово непідконтрольній Україні території, посилаючись на Закону України «Про боротьбу з тероризмом», Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 року (а.с.6).

Виконавчий лист та оскаржувана постанова були отримані ПАТ «ПУМБ» 27.11.2015 року (а.с.6). Скарга від 30.11.2015 року надійшла до суду поштою 07.12.2015 року, тобто в строк, передбачений ст.285 ЦПК України.

Вирішуючи дану скаргу по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне:

Пунктом 9 ч.2 ст.129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні державного виконавця згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження зобов'язано використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державним виконавцем є, зокрема, начальник відділу ДВС районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи з даних положень, обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження повинні бути передбачені законом.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець посилається на Закон України «Про боротьбу з тероризмом» та Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться.

Однак, суд не погоджується з такими висновками державного виконавця, оскільки у Законі України «Про виконавче провадження», а також Інструкції про проведення виконавчих дій не містяться положення щодо неможливості здійснення виконавчих дій взагалі у період проведення антитерористичної операції.

Навпаки, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій державним виконавець може вчиняти безліч виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду (розшук та арешт майна або коштів боржника, заборона виїзду боржника за кордон, тощо), проведення яких можливо вчиняти на території підконтрольній Україні щодо боржників, місце проживання яких залишилося на тимчасово непідконтрольній території. Також слід враховувати, що велика кількість громадян, місце проживання яких зареєстровано на території, тимчасово непідконтрольній Україні, перемістилася та має реєстрацію місця перебування на підконтрольній території, що можливо зясувати шляхом запиту до Державної міграційної служби України.

Про неможливості повідомлення боржника передчасно казати про відкриття виконавчого провадження, оскільки при відсутності поштового сполучення з окупованою територією існують інші альтернативні засоби звязку, за допомогою яких можливо сповістити сторону виконавчого провадження про надходження виконавчого документа на виконання та вчинення будь яких виконавчих дій за цим документом, про які можна дізнатися, лише розпочавши виконавче провадження.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що державний виконавець своїми діями допустив порушення прав та законних інтересів заявника по справі на прийняття до провадження виконавчого документа, відмовивши у відкритті виконавчого провадження та вжитті заходів на виконання цього документа.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд враховує, що відповідно до Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець, отримавши виконавчий документ, перевіряє його на відповідність вимогам щодо форми (ст.18), зясовує наявність підстав для відкриття провадження (ст.19), перевіряє щодо місця виконання рішення (ст.20), щодо підвідомчості виконавчого провадження даному ВДВС (ст.21), щодо дотримання процесуальних строків предявлення виконавчого документа та підстав їх поновлення (ст.22-24), має право відкрити провадження або прийняти рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, зазначених у ст.26 Закону, тобто з інших підстав, ніж ті, які стали предметом розгляду даної справи.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова приймалася безпосередньо в.о. начальника ВДВС, то підстав для визнання протиправною діяльність начальника ВДВС щодо нездійснення належного контролю в частині винесення постанови, немає.

За таких обставин, суд вважає необхідним визнати дії в.о.начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ ОСОБА_2 та постанову від 24.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» кредитної заборгованості та судових витрат з підстав наведених у цій постанові неправомірними, оскільки вони позбавляють стягувача права на предявлення на примусове виконання виконавчого документа та своєчасного і повного його виконання. Оскаржувану постанову від 24.11.2015 року слід скасувати та зобовязати Кіровський ВДВС Макіївського МУЮ прийняти рішення по заяві від 10.11.2015 року ПАТ «ПУМБ» про примусове виконання судового рішення у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.386-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (зацікавлена особа Кіровський відділ державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області) на протиправну бездіяльність та постанову в.о.начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Визнати дії в.о.начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ ОСОБА_2 та постанову від 24.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» кредитної заборгованості та судових витрат з підстав наведених у цій постанові неправомірними.

Постанову в.о.начальника Кіровського ВДВС Макіївського МУЮ ОСОБА_2 від 24.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №234/10054/15-ц, провадження №2/234/4561/15 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» кредитної заборгованості та судових витрат скасувати та зобовязати Кіровський ВДВС Макіївського МУЮ прийняти рішення по заяві від 10.11.2015 року ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» про примусове виконання судового рішення у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5