Справа № 313/1128/16-ц
Провадження №2/ 313/304/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВCТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 12 727,75 грн. за кредитним договором № б/н від 04.09.2007 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 04.09.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н , згідно умов якого позивач надав, кредит у розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви.

Позивач у позові зазначає, що при укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою.

Також позивач у позові зазначає, що одночасно з п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит в розмірі та на умовах, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250,00 грн.+5 % від суми позову.

Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, а саме з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п.6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/ позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

Згідно п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми підлягаючих сплаті банку за даним договором, при наявності строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків за цим договором.

Позивач у позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 у порушення норм закону та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.

Станом на 30.06.2016 р. ОСОБА_1 за кредитним договором має заборгованість на суму 12 727,75 грн., яка складається: 853,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8 329,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісії, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (фіксована частина), 594,18 грн. - ( процентна складова).

ПАТ КБ «ПриватБанк» додав до позовної заяви розрахунок заборгованості на суму 12 727,75 грн. у табличній формі (а.с.12-15).

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1 378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але в наданій заяві позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача (а.с.20).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, але від її представника адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково, а саме: 853,66 грн. - заборгованість за кредитним договором; 902,49 грн. - проценти за користуванням кредитом, а також 900,00 грн. пені. В іншій частині позову відмовити. Застосувати строк позовної давності. Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно ( а.с.33).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ПАТ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.09.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № б/н. Відповідно до умов Договору відповідачем було отримано кредит в розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 257 ЦК України).

Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Отже, аналізуючи умови Договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

До також самого правового висновку дійшов і Верховний суд України в постанові «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» від 06.11.2013 р. у справі № 6-116цс13.

В позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 853,66 грн., по процентам за користуванням кредитом в сумі 8 329,91 грн., пеню та комісією в сумі 2 700,00 грн., штраф у сумі 844,18 грн. (фіксований та процентна складова). Період розрахунку становить понад 7 років (з 25.03.2008 р. по 30.06.2016 р.).

Враховуючи положення ст.257 ЦК України, до вимог про стягнення заборгованості по тілу та процентам за користуванням кредитом має застосовуватися загальний строк позовної давності три роки. А до вимог щодо стягнення пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання за договором має застосовуватися спеціальна позовна давність один рік.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п.1 ч.2 ст.258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання основного зобовязання, але не більше ніж за один рік.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна заява від 19.07.2016 р. № б/н надійшла до Веселівського районного суду Запорізької області 05.09.2016 р. вхідний № 2831/16. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по пені в сумі 1 800,00 грн. (період з 01.04.2014 р. по 05.09.2015 р.) предявлені після закінчення строку позовної давності, що враховуючи положення ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови в їх задоволенні.

Крім того, з долученого до позовної заяви розрахунку не можливо визначити методику та формулу за якою його проведено, відсутні дати щомісячних платежів, що позбавило можливості перевірити вірність нарахування заявленої заборгованості та визначення суми процентів, пені. На думку відповідача наведені суми процентів є значно завищеними. В звязку із цим, вважаємо за необхідне навести контр розрахунок, який заснований на формулі, яка надана позивачем для загального використання клієнтами на офіційному сайті Банку (https://privatbank.ua/).

Розрахунок процентів за карткою відбувається за кожен календарний день використання кредитних коштів за наступною формулою: сума заборгованості х кількість днів використання коштів х 3,6% х 12 / 360/100, де:

- 360 стала величина (кількість днів у році відповідно п. 2.1.1.12.7. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256);

- 3,6% стала величина (щомісячна процентна ставка згідно з тарифами);

- 12 стала величина (кількість місяців у році).

- 853,66 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту) х 881 день (кількість днів між датами з 31.01.2014 р. по 30.06.2016 р.) х 3,6% х 12 місяців / 360 днів/100 = 902,49 грн.

Отже, відповідно до наведеного розрахунку стягненню підлягає прострочене тіло кредиту, яке складає 853,66 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 902,49 грн.

З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів та оплати процентів, що є потрійною відповідальністю боржника (п.2.1.1.12.6.1., п.2.1.1.12.7.4., п.2.1.1.7.6., п.2.1.1.12.6.2. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256).

Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.

За таких обставин, додатково відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів в сумі 844,18 грн. (фіксований та процентна складова).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 04.09.2007 р. має заборгованість на загальну суму 2 656,15 грн., яка складається : 853,66 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 902,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом та 900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.

Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 12727,75 грн., які задоволені частково на суму 2 656,15 грн. Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню присудженню з ОСОБА_3 частково, у сумі 287,57 грн. (Розрахунок судового збору: 1 378,00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 2656,15 грн. (сума задоволених позовних вимог): 12 727,75 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 287,57 грн.).

На підставі ст.ст.11,16, 509, 525-527, 530, 549, 598, 599, 610, 615, 629, 634, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12 727,75 грн. за кредитним договором № б/н від 04.09.2007 р. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 04.09.2007 р.: 853,66 грн. -заборгованість за кредитом; 902,49 грн. - проценти за користування кредитом; 900,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього стягнути 2 656,15 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 287,57 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4

18.10.2016