Справа № 697/374/16-ц
№ пров. 2/697/219/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі :

головуючого - судді Русакова Г.С.

при секретарі - Береговій А.А.

за участю прокурора - Яковчук Я.І.

представника служби у справах дітей

виконавчого комітету Канівської міської ради - Костенко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, зацікавлена особа - орган опіки та піклування Канівського міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, зацікавлена особа - орган опіки та піклування Канівського міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона є бабусею неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачі є його батьками. Шлюб між батьками дитини не зареєстрований. Батько дитини встановив батьківство, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства від 23.10.2001р., серія НОМЕР_5. Батьки дитини разом не проживають, вихованням та утриманням сина не займаються. Місце проживання матері дитини невідоме. Батько дитини створив нову сім'ю, не цікавиться дитиною. До того ж, ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку в дитячій консультації з діагнозом: диспластична кардіопатія, підвищена вгодованість та потребує дієтичного збалансованого вітамінізованого харчування, але батьки матеріальної допомоги не надають, не цікавляться здоров'ям дитини. Крім того, згідно з виконавчим листом виданим Канівським міськрайонним судом Черкаської області мати дитини, ОСОБА_3, зобов'язана сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2015 і до повноліття дитини. Але жодного разу аліменти так і не надходили. Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутись до суду та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття та судові витрати, пов'язані з поданням позову до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав повністю, просить справу розглядати без його участі, згідний, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить написана власноруч заява відповідача (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, день і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Представник органу опіки та піклування Канівського міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та вважає, що відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доцільно позбавити батьківських прав, так як це не суперечить інтересам дитини, оскільки відповідачі від виконання своїх обов'язків по вихованню сина ухиляються, станом його утримання не цікавляться, не відвідують його, та стягнути з них аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього ОСОБА_5 у вказаному позивачкою розмірі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з пп. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_6 від 23.10.2001 року вбачається, що ОСОБА_4 визнаний батьком дитини - ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.19).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 23.10.2016р., де в графі батько зазначено - ОСОБА_4, а в графі мати - ОСОБА_3 (а.с.19).

З інформації голови квартального комітету № 3 ОСОБА_8 стало відомо, що коли ОСОБА_6 виповнилось 2 роки, його мати - ОСОБА_3 поїхала в м.Київ на навчання, а дитину залишила на виховання своїм батькам. Але через ведення сім'єю ОСОБА_3 негативного способу життя, через деякий час ОСОБА_6 став проживати разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_9, де і проживає до цього часу (а.с.27).

З довідки, яка видана адміністрацією навчального закладу - Канівською гімназією ім..Івана Франка від 26.01.2016р. №16, де навчається ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стало зрозуміло, що всі питання по навчанню та вихованню ОСОБА_6 вирішуються лише ОСОБА_2, бабусею ОСОБА_6. Батьки участі у вихованні дитини не беруть, школу жодного разу не відвідували, життям дитини не цікавилися (а.с.21).

При матеріалах справи маються пояснення знайомих та сусідів, згідно яких - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (бабусею та дідусем) змалку. Матір дитини жодного разу за місцем проживання бабусі і дідуся не бачили. Батько раніше приїжджав дуже часто, але останні два роки практично його не видно. Вихованням та утриманням дитини займаються бабуся та дідусь (а.с.28-31).

Крім того, позивач ОСОБА_2 зверталась із заявою до начальника служби у справах дітей Канівського міськвиконкому з проханням допомогти залучити батьків неповнолітнього ОСОБА_5 до участі у вихованні та утриманні сина, оскільки батьки ніяким чином не проявляють зацікавленості до дитини (заява від 06.10.2015р. а.с.34), але мати - ОСОБА_3 до цього часу так і не з'явилась.

17 лютого 2016 року прийнято рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 63 "Про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини Канівського міськвиконкому про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4» (а.с.7).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оскільки, ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків підтвердилось в судовому засіданні, а також, проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина буде відповідати меті цього заходу: захист інтересів дитини та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також те, що ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в дитячій консультації з діагнозом: Диспластична кардіопатія, підвищена вгодованість та потребує дієтичного збалансованого вітамінізованого харчування, що тягне за собою значні матеріальні витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

Крім того, суд вважає за необхідне відкликати виконавчий лист 697/1568/15-ц від 26.10.2015р. виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області, який знаходиться на виконанні у відділі ДВС Канівського МРУЮ згідно якого ОСОБА_3, зобов'язана сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина в сумі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2015 і до повноліття дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 208, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 167 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, зацікавлена особа - орган опіки та піклування Канівського міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відкликати з виконання виконавчий лист № 697/1568/15-ц від 26.10.2015 року, який виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області про зобов'язання ОСОБА_3 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2015р. і до повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 11.12.2013 Канівським РС УДМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття, починаючи з 19.02.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 11.12.2013 Канівським РС УДМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 - 551 грн. 20 коп. судового збору, в солідарному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий / підпис/ Г.С. Русаков

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах провадження № 2/697/219/2016

Головуючий Г . С . Русаков