Провадження № 2/752/560/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.02.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.05.2015 р. сталась дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Порше» д.н. д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Ауді» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1
Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, що встановлено Голосіївським районним судом м.Києва.
Відповідно до Звіту № 170 від 22.08.2015 р. вартість відновлювального ремонту перевищує вартість автомобіля «Ауді» д.н. НОМЕР_2 до настання дорожньо-транспортної пригоди, в зв»язку з чим вартість матеріального збитку складає різниця між вартістю транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди та вартість утилізації автомобіля «Ауді», і становить 125399,79 гривень.
Послуги оцінювача склали 800 гривень.
Також позивач посилається на те, що в зв»язку з пошкодженням транспортного засобу він зазнав нервового стресу, переживань, змінився його спосіб життя, оскільки він повинна докладати додаткових зусиль для вирішення питання щодо відшкодування шкоди і захисту свого права.
В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, позивачу була завдана як матеріальна, так і моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, особою винною у настанні ДТП.
Відповідач повторно не з»явився в судове засідання, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином , шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур»єр».
На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за знгодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.05.2015 р. сталась дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Порше» д.н. д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Ауді» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1
Транспортний засіб «Ауді» д.н. НОМЕР_2 відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 22.05.2015 р. ОСОБА_2 була визнана винною у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди.
В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях ОСОБА_2 не підлягає доказуванню.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Ауді» д.н. НОМЕР_2 зазнав значних механічних пошкоджень.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Оскільки на день розгляду справи суду не надано доказів, що відповідач керувала транспортним засобом «Інфініті» д.н. НОМЕР_1 без відповідних повноважень, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_2 повинна нести відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Згідно з ст.985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов»язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.
Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.
Позивач при зверненні до суду посилається на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідно до Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп».
Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 22.08.2015 р. № 170 вартість матеріального шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Ауді»» д.н. НОМЕР_2, становить 162928,13 гривень, що є розміром вартості транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб зазнав значних пошкоджень і є фізично знищеним.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на
евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає різниця між вартістю транспортного засобу
до та після дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, стягненню з відповідача підлягає вартість послуг оцінювача в розмірі 800 гривень, оскільки ці витрати, пов»язані з настанням дорожньо-транспортної пригоди і відновленням порушеного права позивача.
Вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди, на думку суду, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач, як власник транспортного засобу «Ауді», зазнав моральних страждань, внаслідок пошкодження транспортного засобу, в зв»язку з чим змінився нормальний спосіб життя, він тривалий час не може користуватись автомобілем, тривалий час вирішується питання щодо відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.
При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з тривалим вирішенням питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля.
Також суд приймає до уваги, що саме з вини відповідача позивач тривалий час не може вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків.
Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 гривень.
Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача .
На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, а саме сума сплаченого судового збору в розмірі пропорційному до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя