У х в а л а

15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 3 червня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року у справі за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа - Виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року заявлені вимоги Одеської міської ради задоволено: визнано квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною; передано зазначену квартиру у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 3 червня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 у зазначеній цивільній справі закрито з підстав, передбачених статтями 293, 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 3 червня 2015 року залишено без змін.

2 лютого 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_5, звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 3 червня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 13, частини першої статті 292 ЦПК України, а також статті 129 Конституції України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, в якій, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми процесуального права

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 18 листопада 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, залишивши без змін ухвалу суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що судом першої інстанції не вирішувалось питання про права та обов'язки заявниці з огляду на відсутність відповідного рішення про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю з померлим; доказів, що вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_6 і що її права порушені рішенням суду першої інстанції щодо визнання спадщини відумерлою заявниця не надала, а тому відсутні правові підстави для розгляду цієї справи в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_4

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданій заявницею для порівняння, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначив про необхідність перевірки доводів заявниці про те, що оскаржуваними рішеннями вирішувались питання про її права та обов'язки.

Отже, порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа - Виконавчий комітет Одеської міської ради, про визнання спадщини відумерлою за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 3 червня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема