Справа № 209/3793/15-ц
Провадження № 8/209/2/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Шепель О.Е.

за участі заявника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 державного технічного університету Дніпропетровської області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд в звязку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

13 січня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення; поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яке було залишено без змін ухвалою колегiї суддiв Судовоi палати з цивiльних справ Апеляцiйного суду Днiпропетровськоi областi від 19.06.2014 року і ухвалою колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2014 року.

У серпні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд в звязку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Підставою для перегляду рішення суду заявник зазначає, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення; поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено. Ухвалами колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 листопада 2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року - залишено без змін. Після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, заявником під час ознайомлення 20.08.2015 р., 21.08.2015 р., 25.08.2015р., як потерпілої, з матеріалами кримінального провадження № 0002210 за ст. 172 ч. 1, ст. 366 ч. 1 КК України, за фактом незаконного звільнення з роботи та підробки службовими особами ДДТУ офіційних документів, на підставі яких було винесено накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення; 20.08.2015 р., 21.08.2015 р., 25.08.2015 р., як заявника, з матеріалами наглядового провадження № 47-52-09 заведеного за зверненнями ОСОБА_1 до прокуратури Дніпровського району міста Дніпродзержинська; 30.07.2015 р. з листом вх. № 1111 від 07.07.2015 року про виконання постанови прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська та актом Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 04-01-1/29 від 17.06.2015 р. щодо додержання чинного законодавства про працю відносно ОСОБА_1 посадовими особами ОСОБА_2 державного технічного університету, заявнику стали відомі, як вона вважає, нововиявлені обставини, які є істотними для справи, існували на час розгляду справи та, які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи по суті. Зокрема, заявник зазначає, що пояснення студентів групи ЕМ-13-1д ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 спростовують, як доказ по справі, службову записку першого проректора ДДТУ ОСОБА_10, який сприйнятий судом як доказ порушення дисципліни ОСОБА_1, також цими поясненнями спростовується добровільне написання студентами заяв про зрив занять заявником. Пояснення інших студентів та працівників університету, спростовують факт зриву заявником занять студентів 19.09.2013 року. Крім того, графік навчального процесу на 2013/2014 роки був затверджений ректором ДДТУ лише 2 жовтня 2013 року, що спростовує факт невиконання заявником індивідуального плану роботи. Крім того табель обліку робочого часу та нарахування заробітної плати заявнику за дні які заявник була відсутня на робочому місці спростовують факт невиконання та не проведення нею занять 09.09.2013 року. Також пояснення працівника ДДТУ ОСОБА_11 щодо підписання акту про невиконання заявником своїх посадових обовязків 9 вересня 2013 року не в день зазначений в акті потребує нової оцінки судом. Крім того, заявник вказує, що наказ про звільнення як зазначено судом відповідає вимогам інструкції з діловодства Міністерства освіти та науки України, який не стосується державних навчальних закладів, зокрема ДДТУ, тому має місце фальшування доказів відповідачами по справі. Також, суд при розгляді її спору, на думку заявника, прийняв як докази копії документів які не стосуються питань складання індивідуального плану в ДДТУ, а стосуються інших навчальних закладів, що також вказує на фальшування доказів відповідачем по справі при розгляді її позову. Як на нововиявлені обставини, заявник посилається, зокрема, на інформацію, що викладена у листі Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №1111 від 07.07.2015 року, в акті Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-01-1/29 від 17.06.2015р.; наказі № 424 від 09.04.2013 року про затвердження Інструкції з діловодства у Міністерстві освіти і науки України; Постанові КМУ від 30.11.2011 року №1242 про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах влади, наказі від 07.08.2002 року №450 про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків основних видів методичної, наукової й організаційної роботи педагогічних і науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів; акті Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 02.10.2013 року; акті ДІНЗ від 17.04.2014 року; заходах з усунення недоліків і зауважень, виконання рекомендацій, сформульованих в акті про результати позапланової виїзної вибіркової перевірки комісією Державної інспекції навчальних закладів України від 25.04.2014 року №268; наказі №195-к від 15.05.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_4 Вищевказані докази є, на думку заявника, нововиявленими обставинами та спростовують факти, що покладені в основу судового рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/5601/13-ц від 13.01.2014 року, є істотними для справи, існували на час розгляду справи та не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи по суті, а тому потребують перегляду рішення за нововиявленими обставинами. З цих підстав, заявник просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.01.2014 року та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року зазначену заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року, зазначена ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.10.2015 року - скасована, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити, надала пояснення згідно обставин зазначених у заяві про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, надав письмові заперечення проти неї, згідно яких вважає, що посилання заявника є необґрунтованими, надані нею докази буди предметом дослідження під час судового розгляду справи і перегляду справи апеляційною інстанцією, вказані заявником обставини не є нововиявленими, докази з наглядового провадження взагалі є новими доказами, та не можуть вплинути на рішення суду яке було винесено раніше. Просить відмовити в задоволенні заяви про скасування рішення за нововиявленими обставинами.

Вислухавши пояснення заявника та представника відповідача, вивчивши надані суду документи, дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Виходячи зі змісту поданої заяви, заявник, як на підставу перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, посилається на наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи, зазначивши наступні докази:

лист Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 1111 від 07.07.2015 року; матеріали перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області щодо виконання постанови прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська та акт Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-01-1/29 від 17.06.2015р.; акт ДІНЗ від 17.04.2014 року; заходи з усунення недоліків і зауважень, виконання рекомендацій, сформульованих в акті про результати позапланової виїзної вибіркової перевірки комісією Державної інспекції навчальних закладів України від 25.04.2014 року №268; наказ №195-к від 15.05.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_4; лист відповідь ДДТУ № 107-01-23/10 від 27.01.2015 року, які на думку заявника спростовують встановленні рішенням суду від 13.01.2014 року обставини.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним доводам заявника, суд не може погодитись з заявником, що вказані обставини є нововиявленими, оскільки вказані заявником докази не існували на момент винесення рішення суду 13.01.2014 року, виникли набагато пізніше після ухвалення судового рішення, що переглядається, тобто є доказами, здобутими заявником після ухвалення рішення суду, у звязку з чим, обставини, які підтверджуються цими доказами є новими обставинами, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні рішення і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Як розяснено у п. п. 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Також, заявник, в обґрунтування необхідності скасування рішення за нововиявленими обставинами вказує необхідність нового дослідження пояснень осіб, які вказують на фальшивість документів, зокрема, службової записки першого проректора ДДТУ ОСОБА_10, заяв студентів про зрив занять, пояснення працівника ДДТУ ОСОБА_11 щодо порушення процедури підписання акту про невиконання заявником своїх посадових обовязків 9 вересня 2013 року, фальшування інструкцій з діловодства, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002210 та були покладені судом першої інстанції в обґрунтування винесеного судом рішення 13.01.2014 року.

Як встановлено судом, представлені заявником ОСОБА_1 докази на підтвердження фальшування документів містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002210, яке не закінчено на цей час, та факт фальшування не підтверджений вироком суду, що набрав законної сили, тому суд дійшов висновку, що пояснення студентів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9А (а.с. 41-46 т.1), пояснення декана ОСОБА_12 (а.с. 48-51 т.1); протоколи допиту свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с. 47, 52-55, 56-58, 81, 82-83 т.1), протоколи одночасного допиту ОСОБА_14 і ОСОБА_1, та ОСОБА_17 і ОСОБА_1 (а.с. 59-61, 62-66 т.1); протокол допиту головного державного інспектора Ярко Н.Ю. (а.с. 91-93 т.1) - які на думку заявника стосуються доказування факту фальшування документів, не є підставою для перегляду рішення у цивільній справі за ч. 1 ст. 361 ЦПК України.

Згідно п. 8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у звязку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили. Оскільки, як вказує заявник вищезазначені докази містяться в матеріалах кримінального провадження, яке не закінчено на даний час, тобто не підтверджені вироком суду, суд вважає, що вони не підтверджують факту фальшування документів зазначених заявником у справі.

Посилання заявника, як на докази в обґрунтування своїх вимог, на наказ № 424 від 09.04.2013 року про затвердження Інструкції з діловодства у Міністерстві освіти і науки України; Постанову КМУ від 30.11.2011 року №1242 про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах влади, наказу від 07.08.2002 року №450 про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків основних видів методичної, наукової й організаційної роботи педагогічних і науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів; акт Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 02.10.2013 року; табель обліку робочого часу (корегуючий) від 23.09.2013 року, - не є доказами, які підтверджують чи встановлюють нововиявлені істотні обставини, про які не було чи не могло бути відомо заявнику під час розгляду справи, та не могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно п. 7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Вимоги заявника про надання нової оцінки доказам, зокрема: журналам обліку роботи академічної групи ЕМ-13-1Д і ЕМ-13-2Д; табелю обліку (корегуючий) від 23.09.2013 року, Акт від 09.09.2013 року, які були раніше досліджені судом першої інстанції, і були предметом перевірки та оцінки апеляційним судом під час розгляду справи апеляційним судом, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи заявника, що стосуються незгоди з ухваленими судовими рішеннями по суті спору, не можуть бути предметом дослідження та оцінки при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно Пункту 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Оцінивши в сукупності всі доводи заявника та надані нею докази на обґрунтування наявності істотних для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, суд вважає, що всі доводи заявника зводяться, до того, що судом першої інстанції при ухваленні рішення здійснено неповне встановлення фактичних обставин справи, порушено порядок дослідження доказів, та здійснена невірна їх оцінка, що не є нововиявленими обставинами.

Таким чином, судом не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 361 ЦПК України, оскільки обставини, на які посилається заявник, не є істотними та не відносяться до нововиявлених. Доводи заявника про фальшивість доказів не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви. Крім того, вказані заявником нові обставини, не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, і не спростувують факти, покладені в основу судового рішення, оскільки крім зазначених доказів які намагається спростувати та переоцінити заявник, рішення суду було ухвалене на підставі також інших доказів, які досліджувалися в судовому засіданні за участі сторін, оцінені судом першої інстанції у своїй сукупності, та ця оцінка перевірена судами вищих інстанцій.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року за нововиявленими обставинами та прийняття нового рішення.

Керуючись ст. 361,365, 366 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд в звязку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Я.В. Замкова