Справа № 755/9410/16-ц
"27" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Краснова І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.1969 року ОСОБА_6 та членам його родини було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1.
19.10.1994 року між відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.
25.09.2015 року шлюб між відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, що підтверджується актами ,,Про не проживання осіб за місцем реєстрації" від 04.12.2015 року, 11.03.2016 року, 20.05.2016 року складеного мешканцями будинку.
Позивачі в судове засідання не з'явилися. Надали суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи (газета ,,Урядовий кур'єр") в судове засідання повторно не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.07.1969 року ОСОБА_6 та членам його родини було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Ф№3 від 23.05.2016 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_5, онук - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4 та онук - ОСОБА_2
Власником особового рахунка є ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2015 року шлюб між відповідачем ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, що підтверджується актами ,,Про не проживання осіб за місцем реєстрації" від 04.12.2015 року, 11.03.2016 року, 20.05.2016 року складеного мешканцями будинку.

Необхідність визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, позивачі обґрунтовують необхідністю сплачувати надмірні витрати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71,72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :