Справа № 369/9286/15-ц
Провадження № 2/369/720/16
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс» про визнання договору укладеним, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Комфорт Сервіс» про визнання договору укладеним. Свої вимоги обґрунтував тим, що він придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Як йому стало відомо, виконавцем та виробником житлово-комунальних послуг являється ТОВ «Управляюча Компанія «Комфорт Сервіс», яке є монополістом з надання даних послуг в с.Петрівське Києво-святошинського району Київської області. Відповідач не надав йому Договору про надання житлово-комунальних послуг, який би відповідач умовам типового договору, у звязку з чим він змушений був надати ТОВ «Комфорт Сервіс» Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1-4-10, який відповідає умовам Типового Договору. 04 червня 2015 року ним було направлено на адресу відповідача два підписаних примірники Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1-4-10. Проте відповіді на дану оферту не отримано до цього часу, що суперечить вимогам ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». У звязку із вищенаведеним вважає свої права порушеними, тому змушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Просив суд визнати укладеним в редакції ОСОБА_1 договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт Сервіс» від 04 червня 2015 року «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибуткових територій №1-4-10»; стягнути з ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт Сервіс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 245, 00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача звернув увагу суду, що проект договору, поданих позивачем до ТОВ УК «Комфорт Сервіс», відповідають Типовому договору, затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України, відповідач вчиняє дії щодо надання послуг, а отже своїми конклюдентними діями акцептував запропоновану оферту, що дає підставі визнати договір в редакції споживача укладеними в судовому порядку, оскільки відповідач не погоджується врегулювати дане питання у інший спосіб.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову. Надала суду письмові заперечення по суті спору, в який зазначила, що запропонована зі сторони ОСОБА_1 форма договору не відповідає вимогам чинного законодавства, у результаті чого не була прийнята та підписана ТОВ УК «Комфорт Сервіс». Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 03 червня 2014 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з рішенням Петрівської сільської ради LXII сесії VI скликання №3516 «Про визнання ТОВ УК «Комфорт Сервіс» виконавцем послуг та погодження тарифів» від 18 серпня 2015 року ТОВ УК «Комфорт Сервіс» визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій бульвару Шевченка№№1,2,3,4,5,6,6-а,7,8,9,10, Хмельницького Б №№1,1-а,3,5,7,9,1-б,1-в,5-б,5-в,9-б,9-в на території житлового масиву «Петрівський квартал».

З вищенаведеного вбачається, що будинок №4 по бульв. Т.Шевченка в с.Петрівське Києво-Святошинського району Київської області віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

Правовідносини у сфері надання і споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Рішенням Петрівської сільської ради LXII сесії VI скликання №3516 «Про визнання ТОВ УК «Комфорт Сервіс» виконавцем послуг та погодження тарифів» від 18 серпня 2015 року погоджено ТОВ УК «Комфорт Сервіс» тарифи на утримання будинку №4 по бульв. Т.Шевченка в с.Петрівське за 1 кв.м. по 5,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

В силу положень ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року визначено обовязки споживача та виконавця житлово комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання житлово комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ УК «Комфорт Сервіс» було підготовлено та запропоновано ОСОБА_1 укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1-4-10 від 21 березня 2015 року.

Від укладення вищевказаного договору ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про згоду укласти договір, але на інших умовах від 06 квітня 2015 року. Зокрема, зазначив, що запропонований йому договір не містить у собі усі необхідні умови, які безпосередньо стосуються особливостей з утримання та обслуговування саме житлового будинку №4, розташованого на бульв. Т.Шевченка в с.Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, з посиланням на те, що він зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а не типовий договір, затверджений постановою КМУ №529.

04 червня 2015 року ОСОБА_1 було складено та направлено на адресу відповідача два підписаних примірники Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №1-4-10.

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що запропонований ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не був підписаний та прийнятий до уваги ТОВ УК «Комфорт Сервіс».

Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків.

Стаття 179 ЖК України передбачає, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Форма та зміст зазначених Типових договорів затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зазначена правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 р. в справі № 6-110 цс-12, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до положень ст.ст. 26, 29 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно з п.2 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» крім істотних, договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умови, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи зміст проекту Договору про надання послуг з утримання будинків і прибудинкової території №1-4-10 в редакції позивача від 02 червня 2015 суд приходить до висновку, що його положення не в повному обсязі відповідають умовам Типового договору та положенням нормативно-правових актів, які регулюють даний вид правовідносин, а саме: позивачем в умови договорів внесені умови, якими він визначає оплату за надані послуги на власний розсуд (п.3); змінений порядок стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги.

З врахуванням викладених обставин, які були встановлені судом в ході розгляду справи, беручи до уваги те, що запропонований ОСОБА_1 проект договору частково не відповідає Типовому договору, містять положення, які визначені позивачем на власний розсуд, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути визнані судом укладеними в редакції споживача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 62, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмежено відповідальністю «Комфорт Сервіс» про визнання договором укладеним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками цивільного процесу в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Нікушин

н