АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/1639/15-ц
Провадження № 22-ц/792/263/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

секретар: Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника Старокостянтинівської районної ради - Нечипоренко О.Ю.,

представника Відділу освіти, молоді та спорту

Старокостянтинівської районної адміністрації - Орловської І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Старокостянтинівської районної ради на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 4 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської районної ради, Відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" про визнання незаконними рішення Старокостянтинівської районної ради, розпорядження голови Старокостянтинівської районної ради, наказу начальника Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської районної ради, Відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" (далі - ПЗОВ "Калинівка") про визнання

Головуючий у першій інстанції - Сеньков О.Г. Провадження № 22-ц/792/263/16

Доповідач - Власенко О.В. Категорія № 53,54,55

незаконними рішення Старокостянтинівської районної ради, розпорядження голови Старокостянтинівської районної ради, наказу начальника Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що з серпня 1992 року працював директором Киселівської початкової школи Старокостянтинівського району. З 04.06.2012 року рішенням сесії Старокостянтинівської районної ради від 24.05.2012 року його призначено на посаду директора ПЗОВ "Калинівка". Розпорядженням голови Старокостянтинівської районної ради від 02.06.2015 року та наказом начальника Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА № 61-П від 04.06.2015 року позивача звільнено з роботи з 04.06.2015 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту за п. 2 ст. 36 КЗпП України. На думку позивача, таке звільнення є незаконним, оскільки його було призначено на посаду директора безстроково, а не на підставі контракту. Крім того, з 03.06.2015 року по 15.07.2015 року він перебував у щорічній основній відпустці, проте 16.06.2015 року його викликали у Відділ освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА, де видали трудову книжку та повідомили про звільнення з роботи з 04.06.2015 року, що також свідчить про незаконність звільнення, адже у період відпустки працівника не може бути звільнено. Незаконним звільненням з роботи ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, оскільки такими діями відповідачів грубо порушено його права, що призвело до моральних страждань та погіршення стану здоров'я. За таких обставин позивач просив задовольнити його позов.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 4 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними:

- розпорядження голови Старокостянтинівської районної ради від 2 червня 2015 року № 47 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області;

- рішення 32 сесії Старокостянтинівської районної ради від 18 червня 2015 року № 9 про затвердження розпорядження голови районної ради від 2 червня 2015 року № 47 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області;

- наказ Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 4 червня 2015 року № 61-П про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області від 4 червня 2015 року.

Стягнуто з Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 12811 грн. 37 коп., без врахування утримання податків, обов'язкових платежів та зборів, та моральну шкоду в сумі 200 грн.

Стягнуто з Старокостянтинівської районної ради та Відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, а також Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області на користь держави по 918 грн. 67 коп. судового збору з кожного та на користь ОСОБА_1 по 250 грн. судових витрат з кожного.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3577 грн. 21 коп. допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Старокостянтинівська районна рада вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати його і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та стягнути з нього на користь Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" заробітну плату в сумі 3577 грн. 21 коп. - виплачені йому в порядку негайного виконання рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, представників сторін та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Старокостянтинівської районної ради підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 цього ж Кодексу за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 309 цього ж Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

- неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

- недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

- невідповідність висновків суду обставинам справи;

- порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, невірно витлумачив та застосував ці норми, а тому прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, що є підставою для скасування рішення суду.

Встановлено, що з 15.08.1992 року ОСОБА_1 працював на посаді директора Киселівської початкової школи Старокостянтинівського району, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 3-4).

Згідно з рішенням Старокостянтинівської районної ради № 18 від 24 травня 2012 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області з 4 червня 2012 року по контракту, терміном на три роки (а.с. 5).

Встановлено також, що відповідно до списку запрошених на сесію районної ради, доданого до витягу з протоколу одинадцятої сесії районної ради від 24.05.2012 року ОСОБА_1 був присутній на засіданні сесії районної ради і відповідно знав про прийняте відносно нього рішення сесії (а.с. 102-104).

4 червня 2012 року з ОСОБА_1 було укладено контракт, який був ним підписаний, термін дії контракту з 04.11.2012 року по 04.06.2015 року. Відповідно до п. 6.2 контракту за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на інший строк (а.с. 92).

Згідно з наказом Відділу освіти Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 42-к від 04.06.2012 року ОСОБА_1, директора Киселівської ЗОШ І-ІІ, з 04.06.2012 року переведено на посаду директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" (а.с. 6).

Відповідно до розпорядження РДА № 371/2012 від 29.10.2012 року з 10.01.2013 року відділ освіти реорганізовано в Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації. (а.с. 4).

Згідно з наказом Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 56-П від 25.05.2015 року "Про внесення змін до наказу № 42-к від 04.06.2012 року "Про переведення ОСОБА_1." у зв`язку з неповним формулюванням наказу відділу освіти від 04.06.2012 року № 42-к "Про переведення ОСОБА_1.", до вказаного наказу внесено такі зміни: "Перевести ОСОБА_1, директора Киселівської ЗОШ І-ІІ, з 04 червня 2012 року на посаду директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області на умовах укладеного з ним контракту терміном на 3 роки" (а.с. 124).

Крім цього, відповідні зміни були внесені також і у трудову книжку позивача, згідно з якими записи №№ 6,7 є недійними, а внесено записи № 8 - про переведення директором Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районного ради Хмельницької області на умовах укладеного з ним контракту терміном на 3 роки, та запис № 9 - про реорганізацію відділу освіти в Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА (а.с. 3 на звороті, 4).

Згідно з розпорядженням голови Старокостянтинівської районної ради № 47 від 02.06.2015 року та витягом з наказу Управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 61-П від 04.06.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області з 04 червня 2015 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 7-8).

Відповідно до п. 17 ст. 25 Регламенту Старокостянтинівської районної ради, затвердженого рішенням другої сесії районної ради № 5 від 15.12.2010 року в період між сесіями ради голова районної ради звільняє керівників підприємств та установ спільної власності територіальних громад сіл району з їх ініціативи, по закінченню контракту (а.с. 35).

З витягу з протоколу тридцять другої сесії Старокостянтинівської районної ради від 18.06.2015 року встановлено, що на вказаному засіданні сесії було затверджено розпорядження голови районної ради № 47 від 02.06.2015 року "Про звільнення ОСОБА_1.", яке було детально розглянуте у постійних комісіях та на засіданні президії районної ради, і з цього питання пропозицій та доповнень не надходило (а.с. 25).

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

З врахуванням встановлених обставин справи, з посиланням на ст.ст. 9, 21 КЗпП України, ст.ст. 20, 54 Закону України "Про освіту", суд першої інстанції позов ОСОБА_1 задовольнив частково. При цьому суд дійшов висновку, що позивач був призначений на посаду директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" на невизначений строк, представники відповідачів в судовому засіданні не довели, що робота на посаді директора Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка", з урахуванням її характеру та умов виконання не може бути встановлена на невизначений строк, тобто позивач був звільнений з роботи без законних підстав.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо, виходячи з таких підстав.

Згідно з п.п. 1.2, 1.4, 1.5, Статуту Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Калинівка" - об'єкт спільної власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району, засновником (власником) якого є Старокостянтинівська районна рада (а.с. 59-66).

Старокостянтинівська районна рада делегує повноваження з управління Позаміським закладом оздоровлення та відпочинку "Калинівка" Відділу освіти Старокостянтинівської районної державної адміністрації.

Заклад є юридичною особою, має самостійний баланс, гербову печатку, кутовий штамп та фірмовий бланк, розрахунки в установах банків, всі необхідні реквізити.

Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Калинівка" очолює директор, якого призначає на посаду та звільняє з посади сесія районної ради за поданням відділу освіти райдержадміністрації.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 170 від 19.03.1994 року "Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору", прийняття (наймання) на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином (надалі - роботодавець) може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про освіту" навчальний заклад очолює його керівник (завідуючий, директор, ректор, президент тощо). Керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 54 цього ж Закону України педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

Крім цього, в Листі Міністерства праці та соціальної політики України № 06/2-4/66 від 06.05.2000 року в Переліку законів, якими дозволяється укладення трудового договору в формі контракту, вказані, зокрема Закон України "Про освіту" та посади, а саме: керівники закладів освіти, педагогічні та науково-педагогічні робітники (ст. 20, 54).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" посада директора позашкільного навчального закладу (на якого поширюються умови оплати праці працівників установ і закладів освіти), відноситься до посад педагогічних працівників.

Відповідно до довідки № 977 від 20.11.2015 року ОСОБА_1, як директор ПЗОВ "Калинівка", отримував заробітну плату як педагогічний працівник на підставі постанови КМУ № 963 від 14.06.2000 року згідно з 10 тарифним розрядом, відповідно до Інструкції з оплати праці № 102 від 15.04.1993 року (а.с. 98).

Згідно з ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін ( в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 23 цього ж Кодексу визначено, що трудовий договір може бути :

1) безстроковим, що укладається на невизначений строк ;

2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін ;

3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Пункт 2 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст. 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв'язку із закінченням строку.

Отже, трудові договори, які укладено з працівником на підставі п/п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 КЗпП України належать до строкових трудових договорів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що між сторонами було укладено трудовий договір на визначений строк, встановлений за їхнім погодженням, який міг бути продовжений лише, якщо трудові відносини тривали й жодна із сторін не вимагала їх припинення, однак відповідач - Старокостянтинівська районна рада відмовилася від переукладення трудового договору з ОСОБА_1

Крім цього, на думку колегії суддів, внесення відповідних змін у наказ відділу освіти від 04.06.2012 року № 42-к "Про переведення ОСОБА_1." та трудову книжку ОСОБА_1 обумовлено тим, що їх необхідно було привести у відповідність згідно з рішенням Старокостянтинівської районної ради № 18 від 24 травня 2012 року і доводи позовної заяви в частині їх незаконності є необгрунтованими і безпідставними.

Відповідно до правового висновку, що висловлений Верховним Судом України в постанові від 26 грудня 2012 року у справі № 6-156цс12, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності чи перебування у відпустці, з підстав передбачених контрактом, не суперечить закону.

Отже, доводи позивача про незаконне його звільнення під час перебування у відпустці, також є безпідставним.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального права, безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки при звільненні позивача з боку відповідачів відсутні порушення вимог чинного трудового законодавства, а тому його рішення необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Старокостянтинівської районної ради задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 4 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ О.В. Власенко

Судді: /підпис/ О.М. Юзюк

/підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.В. Власенко