Справа №2/681/78/2016 681/1963/15-ц
Рішення

іменем України

12 лютого 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., з участю представника позивача ОСОБА_1 та відповідачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації сплаченого кредиту,

встановив

06 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якій вказала, що з відповідачкою вони жили в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі взяли кредит і на ці кошти придбали будинок, що знаходиться в м. Полонному на вул. залізничній, 121. До лютого 2013 року кредит сплачували із спільних коштів подружжя. В лютому 2013 року відповідачка припинила із позивачем спільне проживання, проживала з іншим чоловіком у фактичних шлюбних стосунках. Кредит, який вони з відповідачкою брали в інтересах їх сім»ї, починаючи з лютого 2013 року він продовжує виплачувати із своїх коштів. Відповідно до мирової угоди в суді будинок вони з відповідачкою поділили йому передано весь будинок у власність, а відповідачці він виплатив половину його вартості. Починаючи з лютого 2013 року на і до 26 жовтня 2015 року на погашення кредиту, за який придбали будинок, позивач виплатив 23996 грн. 06 коп. Відповідачка відмовляється виплатити половину з цієї суми, тому просить стягнути з ОСОБА_3 1/2 частину сплаченої позивачем суми на погашення кредиту.

В суді представник позивача ОСОБА_1 позов підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_3 в суді позов не визнає і пояснила, що позивач ОСОБА_2 не платить аліменти на їх дочку. Вона отримала від позивача компенсацію за належну їй 1/2 частину будинку. За договором кредиту вона є поручителем і в банку їй повідомили,що вона має 10 тисяч гривень боргу.

Дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що позивач в шлюбі з відповідачкою придбали житловий будинок. Для придбання будинку позивач взяв кредит в банку. Сторони припинили спільне проживання із лютого 2013 року. Шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. Кредит виплачує позивач. З лютого 2013 року по жовтень 2015 року позивач виплатив банкові 23969 грн. 06 коп. на погашення кредиту.

Дані обставини встановлені з письмових доказів: договором купівлі продажу житлового будинку від 30 травня 2008 року, свідоцтвом про шлюб між сторонами, позовною заявою відповідачки до суду про розірвання шлюбу, розрахунком банку про виплату ОСОБА_2 платежів на погашення кредиту, квитанціями про сплату ОСОБА_2 платежів по кредиту, анкетою-заявою та договором іпотечного кредиту від 21 січня 2008 року, ухвалою суду про затвердження мирової угоди між сторонами від 13 серпня 2015 року, розпискою відповідачки ОСОБА_3 про отримання компенсації за належну їй частину будинку, виконавчим листом про стягнення з позивача аліментів та довідкою розрахунком про сплату ним аліментів, довідкою банку про борг відповідачки ОСОБА_3 та показами свідка ОСОБА_4, яка в суді показала, що житловий будинок придбано за гроші, взяті в кредит, за договором вона, її чоловік та дочка буди поручителями, вона виплатила відповідачці ОСОБА_3 15 000 грн. компенсації за належне їй право власності на 1/2 частину будинку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст..60, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу цього майна частки подружжя є рівними. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обовязки для другого із подружжя, якщо майно, одержане до договором, використане в інтересах сім»ї.

Як розяснено у пп. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК).

Отже, обєктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї.

За таких обставин суд вважає, що в справі встановлено на підставі доказів той факт, що кредитні кошти, отримані позивачем за договором від 21 січня 2008 року були використані в інтересах сімї, а заборгованість за кредитом у розмірі 23969,06 грн. була погашена позивачем після фактичного припинення шлюбу за рахунок особистих коштів, тому стягненню з відповідачки підлягає ? частини вказаної суми, що становить 11984,53 грн.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка відповідно до цивільного законодавства під час перебування у шлюбі з позивачем набула права спільної сумісної власності на придбаний ними житловий будинок за кошти, взяті ними в кредит. Після припинення проживання в шлюбі всі обовязки по сплаті кредиту виконує позивач, відповідачка отримала компенсацію за належну їй частину житлового будинку, тому позивач правомірно звернувся за захистом свого права у вигляді права сплачувати половину кредиту. Позов підлягає до задоволення. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11984 (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят чотири) грн.. 53 коп. компенсації сплаченого кредиту та 487 грн. 20 коп. понесених ОСОБА_2 судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Бобяк