Провадження № 2/537/58/2016
Справа № 537/4235/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Степури А.А.
за участю секретаря Грицькової Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу та процентів за договором,
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.
Відповідач ПАТ «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 34 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.
Представник третьої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але завчасно надіслав до суду заперечення згідно якого прохав суд винести рішення яким відмовити у позовних вимогах позивачу в поному обсязі.
На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.
27.08.2015 року позивач письмово повідомив відповідача про своє бажання отримати банківський вклад 28.08.2015 року, що підтверджується копією заяви від 26.08.2015 року.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.ч.1, 6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, що визначено ч.1 ст. 1212 ЦК України.
Згідно ст.ст.1058 ч.1, 1059 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору.
Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі зазначених правових норм, відповідач був зобов'язаний повернути позивачу вклад з встановленими процентами у день закінчення строку 28.08.2015 року, що визначено п.2.3 договору. Проте банк на час звернення з позовом до суду кошти позивачу не повернув, чим порушив свої зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 10,60,79,84,88,212,213,215,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,530,1058,1060,1075 ЦК України, суд ,
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу та процентів за договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.01.2016 року.
Суддя: Степура А.А.