Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 2003 року вона мешкала з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час вагітності, та після народження дитини, відповідач почав вести себе грубо, систематично приймав алкогольні напої, матеріально її та сина не забезпечував. З січня 2006 року вони стали проживати окремо, спільного господарства не вели. Їх син з 2008 року не бачив батька, та не спілкувався з ним. З 2006 року по 2008 рік вона сама телефонувала відповідачу та нагадувала йому про сина, просила приїхати побути з ним, оскільки син скучав за татом. Але потім, з розказів сина про побачення з батьком, вона зрозуміла, що відповідач водив сина по дешевих закладах, де вживав алкогольні напої зі своїми друзями, а дитина була при цьому присутня, при цьому, тато давав сину покуштувати пива, та син слухав непотрібні йому дорослі розмови. З того моменту вона зрозуміла, що краще не нав'язувати відповідачу спілкування з сином, тим більше він не міг та не може дати сину нічого, окрім поганого прикладу та неправильного виховання. Відповідач сам ніколи не намагався зустрітися з сином, не цікавився його життям, та не надавав ніякої допомоги та утримання сина. У зв'язку з ненаданням коштів на утримання сина, вона в 2006 році звернулася до суду з відповідним позовом, в 19.10.2006 року було постановлено рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 500,00 грн. Виконавчою службою було відкрито виконавче провадження, але у зв'язку з несплатою аліментів, відповідач має заборгованість, Їх син проживає разом з нею, але зареєстрований за адресою відповідача. Таким чином, з січня 2006 року відповідач проживає окремо, та жодним чином не виконує покладеного обов'язку по відношенню до свого сина - не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Син відвідує гімназію, займається в спортивній школі, ходить на курси англійської та німецької мов. Всі витрати - шкільні збори, спортивні турніри в різі міста по Україні та за кордон, оплата курсів іноземних мов, здійснюються за її рахунок. Як і нею оплачується одяг, взуття, книги, корисне харчування, ліки, літнє та зимове оздоровлення. У зв'язку з тим, що відповідач ухилився від виховання сина, не бере жодної участі в його утриманні, вона звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала обставини, факти, вкладені в позовній заяві, та позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що відповідач не бажав працювати, оскільки не хотів працювати «на дядю». Не давав він кошти і коли її батько влаштував його на роботу. Згодом дізналася , що він «ігроман». Возила його на кодування, але це не допомогло. З 2008 року відповідач сином не цікався, нічим не допомагав, аліменти на утримання дитини не платив. Зауважила, що і за час знаходження справи в суді нічого не змінилося.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову з викладених ним підстав. До письмових заперечень не надано жодного документу.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.

В судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Усі свідки зазначили, що позивач з відповідачем проживали разом до 2006 року. З часу вагітності та після народження дитини відповідач вживав алкогольні напої, сім'ю не забезпечував. З 2006 року сторони проживають окремо. До 2008 року відповідач, за ініціативою позивача, з сином зустрічався, однак коштів на утримання дитини не надав. А з 2008 року відповідач не з'являвся, сином не цікався, зі святами не вітав. Під час телефонної розмови з ОСОБА_3 відповідач про сина не поцікався, намагався лише вирішити власні питання. Вихованням дитини, його утриманням займається лише позивач, допомагають рідні та знайомі. З 2008 року відповідач не приходив, не телефонував, життям, здоров'ям, успіхами сина не цікався, вихованням не займався, коштів на утримання не надавав. Перешкод в спілкуванні з дитиною відповідачу не чинили.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 04.09.2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2006 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_11 в розмірі 500,00 грн., починаючи з 02.10.2006 року і до повноліття дитини. 17.07.2008 року відкрито виконавче провадження.

З розрахунку заборгованості по аліментах, складеного головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Торбинською О.М. встановлено, що станом на 02.09.2015 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить 53 466,66 грн. З жовтня 2006 року по день винесення рішення по даній справі батько жодної копійки не сплатив на утримання дитини.

05.09.2015 року відкрито кримінальне провадження № 0013488 за ч. 1 ст. 164 КК України за зверненням в.о. начальника ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві від 04.09.2015 року.

Дитина проживає з матір'ю за адресою - АДРЕСА_1. Навчається в Гімназії № 257 «Синьоозерна» Подільського району м. Києва.

З характеристик, які складені директором та класним керівником Гімназії № 257, керівником навчальних курсів (англійської та німецької мов), тренером ФК «Динамо» Київ» встановлено, що ОСОБА_10 навчається в Гімназії № 257,проживає з мамою та старшим братом. Вихованням дитини та його розвитком займається мати, яка стежить за станом успішності сина в гімназії і його поведінкою, завжди відвідує батьківські збори і творчі шкільні вечори. Батько живе окремо, вихованням ОСОБА_10 не займається, гімназію ніколи не відвідував. Заняття з іноземних мов ОСОБА_10 почав відвідувати з ініціативи мами, яка протягом усього строку навчання сплачує в повному обсязі. ОСОБА_11 з 23.07.2011 року по теперішній час займається в футбольній дитячо-підлітковій школі ім.. В.В. Лобановського. За весь цей період на тренування та ігри дитину привозила його мати - ОСОБА_1.

Відповідно до висновку Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.12.2015 року № 106-9806, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. При розгляді звернення ОСОБА_1 до комісії ними було встановлено, що на протязі останніх семи років батько з сином не спілкується, матеріально не допомагає, не цікавиться життям та здоров'ям ОСОБА_10. За результатами бесіди ОСОБА_10 та психолога Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відповідаючи на питання про біологічного батька, ОСОБА_10 розповів, що бачив його фотографіях. Знає, що батько живе десь поруч. Підтримує рішення мами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення від виконання батьківських обов'язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою.

Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як було встановлено в суді, та підтверджено Висновком Органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, які по суті своїх обов'язків захищають права дітей, батько дитини утриманням, вихованням не займається, дитиною не цікавиться, участі у навчання не приймає, батьківські збори, тренування та ігри не відвідує

Службою у справах дітей було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини за адресою - АДРЕСА_1, та встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання, відпочинку та розвитку.

Тоді як, відповідач не надав жодного документу на підтвердження своїх заперечень. Ним на утримання сина не надано жодної копійчини, жодного разу не поздоровив дитину навіть з Днем народження, святами.

В суді було з'ясовано та встановлено, що відповідачу жодним чином не створювалися перешкоди як в спілкуванні, так і в вихованні, утриманні дитини.

Крім того, згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформувати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового або адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган. Дана норма закріплена і ст. 171 СК України, яка вказує, що думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

Як було встановлено в суді, що ОСОБА_10 підтримує рішення мами про позбавлення батька батьківських прав.

Крім того, судом враховується і та обставина, що відповідач не надав жодного доказу на спростування доводів позивача, та не здійснив жодних дій, які б свідчили про його бажання спілкуватися з дитиною, дбати про його фізичний та духовний розвиток.

В даному випадку позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні відповідними доказами, відповідають інтересам дитини, та підлягають задоволенню.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 150, 157, 164, 165, 171 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», Конвенції ООН від 20.11.1989 року « Про права дитини» (ратифікована Україною 27.02.1991 року), ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідні зміни внести до Книги реєстрації народжень, в актовий запис № 2235, складений 04.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги потягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: