Справа № 588/74/16-ц
№ провадження 2/588/120/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Буймерівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

Позивач 25.01.2016 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що 09.05.1998 року померла її тітка ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина: земельна ділянка (пай) загальною площею 4,30 умовних кадастрових гектарів, що розташована на землях Буймерівської сільської ради. На випадок своєї смерті померла склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу та сестрі позивача ОСОБА_4. 23 липня 2014 року ОСОБА_4 померла, спадщину за своє життя не прийняла, проживала в Російській Федерації та 2007 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Позивач спадщину прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме заволоділа правоустановлюючим документом сертифікатом на право на земельну частку (пай). Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала відмову у звязку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Позивач вважає, що оскільки спадщина відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування Цивільного кодексу України 2003 року, а застосуванню підлягають положення законодавства чинного на час відкриття спадщини, тобто ЦК УРСР. Посилаючись на те, що позивач прийняла спадщину за нормами статті 549 ЦК УРСР, вона просить суд визнати за нею право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, що розташована на землях Буймерівської сільської ради Тростянецького району у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.05.1998 року.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.32).

Представник відповідача, у судове засідання не зявився, відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без участі представника (а.с. 21).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

На підставі свідоцтва про смерть, судом установлено, що ОСОБА_3 померла 09.05.1998 року, що є часом відкриття спадщини (а.с.10).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на імя своїх племінниць ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який було посвідчено головою виконавчого комітету Буймерівської сільської ради Тростянецького району Сумської області 17 листопада 1992 року (а.с. 12).

Сестра позивача ОСОБА_4, спадщину прийняти не бажала та 09.10.2007 року подала заяву про відмову від частки у спадщині після смерті ОСОБА_3, що посвідчена секретарем Буймерівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.13). ОСОБА_4 померла 24 липня 2014 року (а.с. 14).

Відповідно до довідки наданої виконкомом Буймерівської сільської ради Тростянецького району Сумської області померла ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 03 липня 1996 року № 408 за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якого станом на 16.01.2016 року становить 67857,86 грн. (а.с. 11,17).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3, яка померла 09.05.1998 року спадкова справа не заведена (а.с. 30,31).

Судом установлено, що постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 15.01.2016 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у звязку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 16).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є 09 травня 1998 року.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, спірні правовідносини у цій справі регулюються нормами ЦК УРСР.

За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, прийнявши спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, наявності в неї правовстановлюючих документів на таке майно, набула у порядку спадкування за заповітом право власності на належну померлій ОСОБА_3, земельну частку (пай). Ураховуючи, що нотаріус відмовив у видачісвідоцтва про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право слід визнати за ним рішенням суду.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись положеннями статей 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на землях Буймерівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що відповідно до сертифікату серії СМ № 0094536, виданого на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації 16.09.1996 року, належала ОСОБА_3, яка померла 09 травня 1998 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В.Щербаченко