АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/5912/15ц
Провадження №22-ц/790/1139/16
Головуючий 1 інст. - Гайдук Л.П.
Категорія: інші Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Пилипчук Н.П., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Колесникова Романа Володимировича,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою. Просила:

-скасувати постанови державного виконавця про повернення їй виконавчих документів від 01 квітня 2015 року;

-зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання п'ять виконавчих листів;

-зобов'язати державного виконавця виконати виконавчі листи №2-674/10 від 16 серпня 2011 року, видані Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі рішення суду від 12 листопада 2011 року.

Посилалась на те, що рішенням суду від 12 листопада 2010 року, яке набрало чинності та є обов'язковим для виконання, на її користь стягнуто грошові кошти. 30 березня 2015 року нею було подано до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі Дзержинського ВДВС) заяву про прийняття до виконання п'яти виконавчих документів.

09 квітня 2015 року вона отримала постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 квітня 2015 року за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 10 310 гривень на відшкодування майнової шкоди, та 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди; витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи у розмірі 1 392,73 гривень; сплаченого судового збору в сумі 59,50 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень. Вважає зазначені постанови незаконними, оскільки державний виконавець безпідставно вимагає від неї подання окремих заяв про відкриття виконавчого провадження стосовно кожного виконавчого листа, тоді як це не передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року скаргу задоволено частково - скасовано постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Колесникова Р.В. про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 01 квітня 2015 року №№47082080,№47083898, №47083390, №47082531; зобов'язано державного виконавця прийняти до виконання виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи в розмірі 1 392,73 гривень, сплаченого судового збору в розмірі 59,50 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, які видані Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі рішення від 12 листопада 2010 року; у решті скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для вирішення питання по суті; визнати дії виконавця неправомірними. Посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм права процесуального.

Дзержинський ВДВС в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення скарги ОСОБА_1 скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення скарги було скасовано, постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 в цій частині; у решті - ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 - ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала, апеляційну скаргу Дзержинського ВДВС не визнала.

Представник Дзержинського ВДВС апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом установлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2010 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_5 стягнуто на відшкодування майнової шкоди 10 310 гривень, на відшкодування моральної шкоди 2000 гривень, на відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи 1 392,73 гривень, судового збору в сумі 59,50 гривень, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року зазначене рішення районного суду від 12 жовтня 2010 року змінено в частині відшкодування майнової шкоди та зменшено її розмір з 10 310 гривень до 6 560, 09 гривень.

05 вересня 2011 року за поданими ОСОБА_1 виконавчими листами, виданими 16 серпня 2011 року, Дзержинським ВДВС було відкрито виконавчі провадження на стягнення вищезазначених сум. Ці виконавчі провадження були об'єднані в зведене виконавче провадження, в межах якого проводились виконавчі дії з виконання вищезазначених виконавчих документів.

Як свідчать матеріали справи, та матеріали виконавчого провадження, які були досліджені судом апеляційної інстанції, після повернення виконавчих документів без виконання стягувачу, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Дзержинського ВДВС із заявами про прийняття до виконання виконавчих листів, але у задоволенні таких заяв було відмовлено.

Представником Дзержинського ВДВС визнається, що судове рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 зазначених вище грошових коштів не виконано у повному обсязі.

30 березня 2015 року ОСОБА_1 у черговий раз звернулась до Дзержинського ВДВС із заявою про прийняття п'яти виконавчих листів для виконання, виданих 16 серпня 2011 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2010 року,яке частково залишено без змін, за виключенням суми матеріального відшкодування.

01 квітня 2015 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС Колесниковим Р.В. винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень № 47082080, № 47083898, № 47083390, № 47083018, №47082531, які і є предметом оскарження.

Як на підставу відмови у прийнятті до провадження виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження державний виконавець послався на Наказ №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02 квітня 2012 року та на п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Мотивуючи постанови №№47082080,№47083898, №47083390, №47082531, №47083018 державний виконавець зазначив, що стягувачем надана одна заява про відкриття виконавчого провадження, тоді як відповідно до п.3.4.2 зазначеного Наказу на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи у прийнятті до провадження виконавчого документу та відкритті виконавчого провадження №47083018 від 01 квітня 2015 року, державний виконавець додатково зазначив, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2012 року зменшено розмір стягнутої майнової шкоди з 10310 гривень до 6 560,09 гривень.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що винесені державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 01 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошових коштів є такими, що порушують гарантоване законом право останньої на виконання рішення суду та отримання стягнутих на її користь грошових коштів. Щодо постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 10 310 гривень на відшкодування майнової шкоди, то суд вважав, що даний виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки рішення Дзержинського районного суду м. Харкова було змінено в цій частині та зменшено розмір майнової шкоди до 6 560,09 гривень, тому дії державного виконавця стосовно винесення вказаної постанови є правомірними й такими, що не порушують права ОСОБА_1, оскільки остання має право пред'явити до виконання виконавчий лист про стягнення майнової шкоди в розмірі 6 560,09 гривень.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 01 квітня 2015 року.

Так, згідно з п.9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Згідно зі ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, у ч.2 ст.30 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

За приписами п.1.ч.1 ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судовим розглядом встановлено, що 30 березня 2015 року стягувачем ОСОБА_1 до державної виконавчої служби було подано заяву, в якій вона просила прийняти до виконання п'ять виконавчих листів. У заяві були зазначені: рішення на підставі якого видано виконавчі листи, номер справи, вимоги за кожним з виконавчих листів, дати їх видачі, орган, який видав виконавчі документи та розмір стягнення за кожним з виконавчих листів. Отже, ОСОБА_1 у своїй письмовій заяві висловила своє волевиявлення щодо відкриття виконавчих проваджень за п'ятьма виконавчими документами.

За таких обставин неподання ОСОБА_1 окремої заяви про відкриття виконавчого провадження за кожним з виконавчих листів не могло бути підставою для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження. Посилання державного виконавця на п.34.2 Наказу № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02 квітня 2012 року, як на підставу для відмови у прийнятті до провадження виконавчих листів є помилковим і суперечить ст.6 зазначеної вище Конвенції. Слід зазначити і те, що державний виконавець в оскаржуваних постановах послався на п.8 ч.1 ст.26 Закону, тоді як така підстава для відмови у відкритті виконавчого провадження, як неподання заяви про відкриття виконавчого провадження передбачена п. 2 ч.1 зазначеної статті.

Отже ухвала суду першої інстанції в частині скасування постанов №47082080, №47083898, №47083390, №47082531 є законною та обґрунтованою і доводи апеляційної скарги Дезржинського ВДВС ХМУЮ висновків суду не спростовують.

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з висновком суду про правомірність постанови ВП №4708018.

Як зазначалось вище, у мотивувальній частині постанови державний виконавець, як на підставу для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа послався на п.3.4.2 зазначеного вище Наказу №512/5 та відсутність заяви стягувача, а крім того, зазначив, що розмір стягнення на користь ОСОБА_1 було зменшено рішенням апеляційного суду з 10310 гривень до 6560,09 гривень.

Враховуючи, що одна з зазначених у мотивувальній частині оскаржуваної постанови підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа є необґрунтованою, а мотивувальна частина постанови є її невід'ємною складовою, оскаржувану постанову неможна визнати законною та обґрунтованою і така підлягає скасуванню.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про скасування постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Колесникова Р.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження №47083018 від 01 квітня 2015 року підлягає скасуванню, а вимоги скарги ОСОБА_1 в цій частині частковому задоволенню.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо скасування постанов №№47082080,№47083898, №47083390, №47082531 судова колегія вважає за необхідне оскаржувану ухвалу змінити та зазначити в резолютивній частині про неправомірність спірних постанов, як то передбачено положеннями ч.2 ст.387 ЦПК України.

Крім того, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині зобов'язання державного виконавця прийняти до виконання виконавчі листи, оскільки суд не має права зобов'язувати зазначену особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18 Постанови №6 Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень»), та вважає за необхідне в цій частині ухвалу змінити, зобов'язавши Дзержинський ВДВС вирішити заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2015 року про прийняття виконавчих листів до виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги скарги ОСОБА_1 про зобов'язання державного виконавця виконати виконавчі листи №2-674/10 від 16 серпня 2011 року, видані Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі рішення суду від 12 листопада 2011 року також не можуть бути задоволені, оскільки обов'язковість виконання виконавчих документів, що перебувають у провадженні державного виконавця закріплена в Законі, а у разі бездіяльності останнього така може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції виключно в межах вимог заявлених у суді першої інстанції, вимоги, які були заявлені ОСОБА_1 на стадії апеляції, не підлягають розгляду та можуть бути заявлені нею до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні вимоги про скасування постанови державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Колесникова Романа Володимировича про відмову у відкритті виконавчого провадження №47083018 від 01 квітня 2015 року скасувати та цю вимогу ОСОБА_1 задовольнити частково.

В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року змінити.

Визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Колесникова Романа Володимировича про відмову у відкритті виконавчих проваджень №47082080, №47083898, №47083390, №47082531, №47083018 від 01 квітня 2015 року.

Зобов'язати Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вирішити заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2015 року про прийняття виконавчих листів до виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні вимоги про зобов'язання державного виконавця виконати виконавчі листи №2-674/10 від 16 серпня 2011 року, видані Дзержинським районним судом м.Харкова на підставі рішення суду від 12 листопада 2011 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді