Справа № 146/932/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: Ставнійчука В.С.

при секретарі: Гриб Ю.А.

з участю позивачки та її

представника ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, виданого 22 серпня 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою вона є власником земельної ділянки площею 3,4058 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Розпорядженням Томашпільської райдержадміністрації №302 від 16 вересня 2014 року їй надано дозвіл на розробку технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельної ділянки відповідно до якого позивачкою було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі та 10.04.2015 року перенесено межі земельної ділянки в натуру. При виконанні вказаних робіт позивачці стало відомо, що оспорювану земельну ділянку без будь-яких правових підстав на те, так як договори оренди ні попереднім власником, ні позивачкою ні з ким не укладалися, обробляє відповідач. На її звернення до відповідача припинити обробіток земельної ділянки позитивних наслідків не досягнуто, тому просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом припинення відповідачем обробітку земельної ділянки, стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивачки, адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання, яке підтримала позивачка ОСОБА_6, про закриття провадження у справі в зв»язку з не підтриманням заявлених позовних вимог унаслідок їх задовлення відповідачем після пред»явлення позову та стягнути з останнього понесені позивачкою судові витрати по справі, які складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору, 6600 грн. за надання правової допомоги.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про задоволення заяви в частині закриття провадження у справі в зв»язку з відмовою позивача від позову не заперечують, в частині стягнення понесених судових витрат не погоджуються з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів щодо використання саме відповідачем спірної земельної ділянки.

Розглянувши підстави заявленого клопотання, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, крім прав, визначених у ст. 27 цього Кодексу, позивач має й право протягом усього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову повністю або частково, а до початку судового розгляду справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити підставу або предмет позову.

Зазначена норма в поєднанні з нормою ст. 11 ЦПК України передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору, у зв»язку з чим виключно позивачу належить право вибору своїх процесуальних дій змінити підставу чи предмет позову або відмовитися від позовних вимог у цілому чи від їх частини.

Таким чином, відмова позивача від позову є самостійним процесуальним правом позивача, яке вимагає від суду постановлення ухвали про закриття провадження у справі за заявленими вимогами (п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено.

Одночасно позивача повідомлено, що відповідно до ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Тому, суд вважає, що заява позивача про відмову від позову підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_1 подано до суду 10.07.2015 року і та обставина, що відповідачем усунуто перешкоди у користуванні належною позивачці на праві власності земельною ділянкою саме після пред»явлення позову, стверджується, зокрема поясненнями в судовому засіданні позивачки та її представника, дослідженими в судовому засіданні матеріалами перевірки №1129 по повідомленню ОСОБА_1 (перевірка розпочата 29.07.2015 року, закінчена 09.08.2015 року) проведеної на той час Томашпільським РВІ УМВС України у Вінницькій області (фотокопії якої долучено до матеріалів цивільної справи).

При цьому, суд не погоджується з твердженнями представників відповідача, що позивачкою не надано суду належних доказів про користування відповідачем спірною земельною ділянкою, оскільки ці твердження спростовуються висновком ДІМ СДІМ Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 09.08.2015 року, затвердженим керівником цього відділу ОСОБА_8 про результати розгляду повідомлення ОСОБА_9 у якому зазначено, що саме ТОВ «Торговий дім «Фінпром» станом на 29.07.2015 року користується спірною земельною ділянкою і тому між сторонами виник цивільно-правовий спір; поясненнями у цьому провадженні ОСОБА_10, головного агронома ТОВ «Торговий дім «Фінпром» від 29.07.2015 року, що саме останнє на спірний земельній ділянці посіяло кукурудзу, яку цього дня (29.07.2015) скошував ОСОБА_11

Разом з тим, за клопотанням представників відповідача, ОСОБА_10 викликався в судове засідання для допиту в якості свідка, однак на неодноразові виклики свідок в судове засідання не з»явився, в зв»язку з чим в судовому засіданні 25.02.2016 року представники відповідача уважали за можливе розглядати справу по суті у відсутності заявленого ними свідка.

За змістом ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною першою статті 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Установлено, що 09 липня 2015 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 283 від 19 грудня 2003 року) укладено угоду на надання правової допомоги. Вищевказаною угодою передбачено визначення суми оплати за виконання доручення за погодженням сторін (а.с.13).

В судовому засіданні 25.02.2015 року адвокат ОСОБА_2 надав розрахунок витрат на правову допомогу складеному на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави , відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов»язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Згідно даного розрахунку адвокатом ОСОБА_2 станом на 25.02.2016 року на надання правової допомоги позивачці затрачено 12 год. часу, з яких 3 складання позовної заяви; 4 надання правової допомоги в судових засіданнях; 4 складання та подання запитів по справі; 1 ознайомлення з матеріалами.

Виходячи з мінімального розміру заробітної плати 1378 грн., 40 відсотків будуть складати 551,20 грн. (1378х40%=551,20), звідки затрати за надання правової допомоги становлять 6614,40 грн. (551,20х12=6614,40).

ОСОБА_1 сплачено вартість послуг у розмірі 6600 грн, що підтверджується квитанцією адвокатського об»єднання «Вінницька обласна колегія адвокатів» №25/2 від 25.02.2016 року.

Окрім того, при поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Вищенаведені докази дають суду правові підстави дійти висновку про стягнення понесених позивачкою судових витрат у справі з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 79, 84, 89, 205, 206, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, закрити.

Стягнути з ТОВ «Торговий дім «Фінпром» м. Васильків Київської області на користь ОСОБА_1 понесені у справі судової витрати, які складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору, 6600 грн. за надання правової допомоги, а всього 6843,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»яти днів з дня проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_12