справа № 208/7711/15-ц
№ провадження 2/208/345/16
УХВАЛА

18 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Швець М.Д.,

За участю:

Позивача ОСОБА_1,

Розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.10.2015 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боржника грошових коштів».

Згідно до позовних вимог, ОСОБА_1 посилаючись на існуючі боргові зобовязання відповідача ОСОБА_2, просить суд стягнути на його користь 188000 гривень грошових коштів, 14293,15 гривень як 3% річних, 140308,59 гривень індексації, 131775,60 гривень грошових коштів, 10018,48 гривень 3-и % річних,, та понесені позивачем судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення його позову заявленого до відповідача ОСОБА_2, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне відповідача ну праві власності, до набрання рішенням суду законної сили.

Згідно положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України, видами забезпечення позову є, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або інших осіб, а також заборона вчиняти дії.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову предметом спору є спір з виконання боргових зобовязань, що виникли між сторонами та підтверджуються розпискою.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У своєму клопотанні про забезпечення позову, позивач не виклав обставин і не зазначив конкретних правових доказів у обґрунтування своїх вимог про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того не надав суду жодного визначення на яке саме рухоме чи нерухоме майно належне відповідачеві, та в якому обсязі, накласти арешт.

За таких обставин, заява про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152, 209 ЦПК України, положення Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Івченко Т. П.