Провадження №: 2/752/4989/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Ладиченко С.В.
за участю секретаря - Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
у серпні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї зроблено відповідний актовий запис № 1274.
Від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, а на прохання позивача про матеріальну допомогу на дитину не звертає увагу, тому позивач змушена просити суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позовну заяву визнає.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї зроблено відповідний актовий запис № 1274 (а.с. 4).
Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини.
Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, а на прохання позивача про матеріальну допомогу на дитину не звертає увагу, тому позивач змушена просити суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
На думку суду, розмір аліментів зазначений позивачем у позовній заяві є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дітей, оскільки рівнозначний обов`язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 84, 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 208, 213, 215, 218, 224-226, 367 ЦПК суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (23.08.2016р.) та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко