Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Масло С.П.,
за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, які були прийняті судом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та позбавити батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2013 року, вона та відповідач перебували у цивільному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_2 . В липні місяці 2015 року вони розійшлися та проживають в різних містах. На даний момент відповідач не дає згоди на реєстрацію дитини за її адресою, на сьогоднішній день їх син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував і на її дзвінки не відповідав. На сьогоднішній день дитині два з половиною роки, проте син не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за цей час жодного разу його не бачив. Батько участі в нагляді за станом здоров`я дитини не приймає. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та сина, а з її боку не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на відповідача законом. На засіданні органу опіки та піклування Близнюківської державної адміністрації Харківської області встановлено, що батько долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, з сином не спілкується. Виходячи з вище вказаного та діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогоднішній день син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач по справі не бажає, тому вона змушена звернутися до суду, крім іншого, з позовною заявою про стягнення аліментів.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзиви на позовну заяву, в яких зазначив про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які особі, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 ,батьком якого є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08.05.2014 серії НОМЕР_1 , актовий запис № 761.
На момент розгляду справи дитина мешкає за місцем проживання матері по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області від 22.08.2016 № 2428.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Близнюківської селищної ради Лукоцькою Т.М. та сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 02 вересня 2016 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_7 та сином ОСОБА_3 . Також в будинку проживає мати ОСОБА_8 , яка є власником будинку та бабуся ОСОБА_9 . Батько ОСОБА_4 з ними не проживає і ніякої участі в вихованні не приймає.
Згідно довідки Близнюківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 1 «Теремок» від 02.09.2016 року та характеристики на вихованця ОСОБА_10 від 02.09.2016 року, ОСОБА_11 , 2014 року народження дійсно відвідує Близнюківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1 «Теремок» з 01.09.2016 року. За період оформлення та перебування дитини в дошкільному навчальному закладі батько дитини жодного разу не поцікавився життям сина.
08.09.2016 року орган опіки та піклування Близнюківської РДА Харківської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено, що з 2015 року батько з родиною не проживає і не приймає участі у вихованні хлопчика, про що свідчать повідомлення від сусідів. За період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі батько жодного разу не з`явився і не поцікавився життям та здоров`ям сина. ОСОБА_2 не бере участь у вихованні свого сина, не надає йому матеріальної допомоги. Родинні зв`язки між батьком та сином повністю втрачені.
Допитані в судовому засіданні, в якості свідків мешканці смт. Близнюки, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , пояснили, що в 2015 році ОСОБА_1 повернулась проживати в смт. Близнюки з м. Харкова. З цього часу батько ОСОБА_4 жодного разу не з`являвся до свого сина, вони його ніколи не бачили. Вихованням та здоров`ям сина займається позивач.
Довідкою військового комісару Московського районного військового комісаріату м. Харкова від 01.09.2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 , 1987 року народження, відповідно до наказу від 20.07.2015 року № 50 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
З довідки військової частини НОМЕР_3 від 15.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно в період з 29.11.2015 року по дату видачі довідки безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.
Копією посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_4 , підтверджується, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Приписами ч.1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, відповідач по справі в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини почав надавати лише після пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду, що підтверджується копіями чеків про поштові перекази.
Суд зазначає, що відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї; доказів, які свідчать про його незадовільний стан здоров`я, матеріальне становище та наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей.
При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину суд враховує положення частин 1 та 2 статті 182 СК України.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів та наявність підстав для задоволення позову в цій частині.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.
Відповідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
На підставі п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками..
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пунктами 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Як вбачається з матеріалів справи, орган опіки та піклування Близнюківської РДА у висновку від 08.09.2016 року вважав за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 .
Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як встановлено судом, відповідач по справі відповідно до наказу від 20.07.2015 року № 50 призваний на військову службу під час мобілізації та бере участь в антитерористичній операції в районах проведення АТО, тобто з 20.07.2015 року ОСОБА_2 з об`єктивних причин не виконує своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 .
З огляду на викладене, суд не приймає як належні докази в підтвердження доводів позивача про позбавлення батьківських прав відповідача: акт обстеження матеріально-побутових умов від 02.09.2016 року, довідку Близнюківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 1 «Теремок» від 02.09.2016 року та характеристику на вихованця І ясельної групи ОСОБА_11 від 02.09.2016 року та покази допитаних під час судового розгляду свідків.
Так, суд зазначає, що довідки Близнюківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 1 «Теремок» від 02.09.2016 року та характеристика на вихованця І ясельної групи ОСОБА_11 від 02.09.2016 року були надані на наступний день після початку відвідування ОСОБА_3 цього дошкільного навчального закладу і в період перебування відповідача на військовій службі. Акт обстеження матеріально-побутових умов від 02.09.2016 року та покази свідків стосуються подій після переїзду позивача до смт. Близнюки Харківської області і в період знаходження відповідача на військовій службі. Крім того, свідок ОСОБА_12 є кумою позивача, а ОСОБА_8 матір`ю позивача, тобто заінтересованими особами по відношенню до позивача.
Крім того, суд не приймає як допустимий доказ, письмову заяву ОСОБА_13 з її поясненнями по суті справи, оскільки відповідно до вимог ЦПК України показання свідка є допустимим доказом, якщо вони надані безпосередньо в суді.
Вивчивши вищенаведений висновок органу опіки та піклування Близнюківської РДА від 08.09.2016 року, суд не погоджується з ним та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, не містить достатнього обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору того, що відповідач з 20.07.2015 року призваний на військову службу, з нього не вбачається свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками.
На момент розгляду справи в її матеріалах відсутні переконливі докази винної поведінки ОСОБА_2 щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_3 .
Враховуючи зазначені обставини, а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які неналежно виконують батьківські обов`язки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є недоведеними та, як наслідок, такими, що задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Так, оскільки, сторони звільнені від оплати судового збору, судовий збір щодо вимог про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави. Крім того, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 551,20 грн. за цими позовними вимогами з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 10,11,57, 60, 88, 209,212-215, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 164, 165,166, 169, 180-183, 191 СК України суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав третя особа орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Близнюки Близнюківського району Харківської області, ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2016 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 31.10.2016 року.
Суддя С.П. Масло