У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2016 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційних витрат та трьох відсотків річних ,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» (далі - ОК «МЖСТ ДОМ») звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 07 листопада 2011 року кооператив забезпечує надання комунальних послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території у АДРЕСА_1

ОСОБА_2 є власником квартири № 110 цього будинку, отримує житлово-комунальні послуги, проте починаючи з 01 липня 2011 року остання свої зобов'язання перед ОК «МЖСТ ДОМ» належним чином не виконувала, оскільки несвоєчасно вносила плату за отриманні житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5 356 грн 36 коп. за період часу з 01 липня 2011 року по 01 червня 2013 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року, позов Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» грошові кошти у розмірі 2 094 грн 33 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також грошові кошти у розмірі 243 грн 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору, а всього 2 337 грн 93 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 8 991 грн 17 коп., суму інфляції - 8 547 грн 27 коп. та 3 % річних - 623 грн 25 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року, зменшені позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 8 991 грн 17 коп., суму інфляції - 8 547 грн 27 коп. та 3 % річних - 623 грн 25 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши, що ОСОБА_2 з 29 липня 2011 року споживала послуги, які надавав позивач, частково їх сплачувала, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач не виконала зобов'язання споживача послуг в повному обсязі, а тому обґрунтовано задовольнили позовні вимоги ОК «МЖСТ ДОМ».

Крім того, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, вірно зазначив, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішення не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального та матеріального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко