Справа № 417/1497/15-ц
Провадження № 2/417/23/16
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернік А. П.

при секретарі Колеснік В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки,

в с т а н о в и в:

01.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Марківського районного суду від 30.03.2016 року позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 борг за договором іпотеки, посилаючиясь у своїх вимогах на те, що 21.04.2011 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого він позичив останній 9918,39 доларів США. Відповідач зобовязалась повернути борг у строк до 21.10.2011 року, але умови договору не виконала і отримані кошти не повернула. Тому він просить стягнути з неї борг у сумі, еквівалентній 9918,39 доларів США, визнавши при цьому поважною причину пропуску строку позовної давності, оскільки на дату спливу строку позовної давності знаходився в зоні АТО, звідки виїхав лише 11.09.2015 року.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином - шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр». Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом встановлено, що згідно з наданим суду договором іпотеки 21.04.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (боржником), ОСОБА_3 (майновий поручитель), ОСОБА_4 (майновий поручитель) був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку позивачу як забезпечення зобовязань ОСОБА_2 за позикою, отриманою нею від ОСОБА_1, у сумі, еквівалентній 9918,39 доларів США, які боржник отримав до підписання цього договору, строком на шість місяців, тобто до 21.10.2011 року, належну іпотекодавцям квартиру № 3 у будинку № 449г, розташованому по вул. Артьома в м. Луганську.

Статтею 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобовязання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа.

Отже, вказаний договір іпотеки є підтвердженням укладення між позивачем та відповідачем договору позики, який відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України про письмову форму договору позики.

Згідно з ч.1 ст.526 та 611 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання основного зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов, язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач зобовязання по поверненню позики в установлений договором строк не виконала, що є підставою для стягнення з неї суми, еквівалентної 9918,39 доларів США, а саме 262234,02 грн. (із розрахунку офіційного курсу гривні до долара США, який станом на 30.03.2016 року становить: 100 доларів США дорівнює 2643,9172 грн.).

Судом встановлено також, що позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В звязку з тим, що рішення у справі ухвалюється при заочному розгляді і відповідач не може заявити про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне вирішити питання про поважність пропуску позовної давності.

Позивачем надана суду довідка УСЗН від 16.09.2015 року № 917009110 про те, що він постійно проживав у м. Луганську і 11.09.2015 року перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) до м. Рубіжне Луганської області. Дана обставина вказує на те, що позивач пропустив строк позовної давності, який спливав 21.10.2014 року, з поважної причини.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем були здійснені витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки суд відстрочив позивачу сплату судового збору до розгляду справи по суті і позов підлягає задоволенню, судовий збір у сумі 2622,34 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,60,82, 88,215-218,224, 257, 267 ЦПК України, ст. ст. 526, 611, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, Законом України «Про іпотеку»,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 262234 (Двісті шістдесят дві тисячі двісті тридять чотири ) грн. 02 коп. та судові витрати в сумі 420 грн., всього 262654 (Двісті шістдесят дві тисячі шістсот пятдесят чотири ) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 2622 (Дві тисячі шістсот двадцять дві ) грн. 34 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.П.Чернік