АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Фізична особа - підприємець ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 754/604/2016
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4360/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Крім того представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, площею 0, 1000 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) а також заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, шляхом передачі в оренду, іпотеку, заставу, вносити до статутного фонду товариства тощо, мотивуючи це тим, що відповідачем ОСОБА_7 не виконано цивільно-правові обовязки в частині сплати коштів за продаж частки у статутному капіталі у розмірі 40 %, а укладення фіктивного договору дарування земельної ділянки спрямовано на ухилення та уникнення відповідачем виконати умови договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ Торговий дім «Камілла» та сплатити позивачу грошові кошти за 40 % частки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представником позивача ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року і постановити нову ухвалу якою задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції при постановленні вищевказаної ухвали було порушено норми процесуального права.

В судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Позивач ОСОБА_5, треті особи: ФОП ОСОБА_8, приватний нотаріус ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.47, 48,49), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як убачається з письмових матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 20 квітня 2015 року.

У письмовій заяві представником позивача вказується про те, що відповідачем ОСОБА_7 не виконано цивільно-правові обов'язки в частині сплати коштів за продаж частки у статутному капіталі у розмірі 40 %, а укладення фіктивного договору дарування земельної ділянки спрямовано на ухилення та уникнення відповідачем виконати купівлю -

продажу частки у статутному фонді ТОВ «Торговий дім «Камілла» та сплатити позивачу грошові кошти за 40 % частки, а тому є необхідність у застосуванні саме таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, та заборона вчиняти дії щодо нерухомого майна.

При цьому, представником позивача не наведено достатньо підстав, що могли б свідчити про те, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що відповідачі мають намір реалізувати нерухоме майно.

Крім того, предметом позову є визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, а у своїй заяві про забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на все нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 218, 303,304,305, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: