Справа № 285/3828/15-ц
провадження у справі № 2/0285/107/16
30 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……………Літвин О.О.
за участю секретаря…………..ОСОБА_1
розглянувши заочноу відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк
про стягнення кредитної заборгованості, -
07.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 206 229,27 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 24.04.2008 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовими повістками, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов'язки виникають у кожного контрагента.
Судом встановлено, що 24.04.2008 року між відповідачем з однієї сторони та банком, з іншої, було укладено кредитно-заставний договір № ZRZ0AN56910078 (далі - Договір), відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит на придбання автомобіля, оплати перших страхових платежів відповідно до Договорів страхування, оплати коштів за реєстрацію предмета застави - автомобіля в Державному реєстрі рухомого майна та винагороди за надання фінансового інструменту (п.17.1.3. Договору), шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 47 645,84 грн. з наступним її перерахуванням: в розмірі 44 040 грн. на придбання автомобіля; в розмірі 2 250, 64 - на сплату страхових платежів; в розмірі 34 грн. - за реєстрацію автомобіля в Державному реєстрі рухомого майна; в розмірі - 1 321,20 грн. - для сплати винагороди банку за надання фінансового інструменту. Кінцевий строк погашення кредиту - до 23.04. 2015 року, зі сплатою 8,52 % річних за користування кредитом (п. 17.4.3 та 17.8 Договору).
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту відповідач був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, про що свідчить його підпис.
Відповідач зобов'язався щомісячно з 23 по 27 число повертати банку грошові кошти у сумі 938, 09 грн., які включають в себе заборгованість за кредитом, відсотки, винагороду, комісію, а також інші витрати; а за порушення кредитної дисципліни сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу та штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми невиконаного зобов'язання( п. 14.2 та 14.9 Договору).
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 17.06.2015 року склала 206 229,27 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 26 261, 16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 29 856, 38 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 9 657, 75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 130 395,44 грн. та штраф - 10 058, 54 грн. (250 грн. - фіксована частина, 9 808, 54грн. - процентна складова).
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.
Керуючись статтями 3, 57, 79, 88, 208, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, статтями 525, 526, 530, 611, 612, 1054 ЦК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"
заборгованість по кредитному договору № ZRZ0AN56910078 від 24.04.2008 року у розмірі 206 229 (двісті шість тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 27 коп., яка включає в себе заборгованість за кредитом - 26 261,16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 29 856,38 грн., заборгованість по комісії - 9 657, 75грн., пеню - 130 395,44 грн., штраф - 10 058, 54 грн.
та судовий збір в розмірі 3 093 грн. 44 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин