АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/444/2016 Головуючий у І інстанції Малинников О.Ф.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бережна Тетяна Леонідівна про визнання правочину частково недійсним,

в с т а н о в и л а

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бережної Т.Л. про визнання правочину частково недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 30 квітня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами позначеними літерами Б, В, Г, Е на плані №1-7, І, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 0,0450 га. Не погоджуючись з зазначеним договором , він звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування частково недійсним та визнання за ним права власності .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2012 року договір дарування житлового будинку визнано частково недійсним в частині дарування приміщень житлового будинку , що були добудовані позивачем та визнано за ним право власності на приміщення, що були ним побудовані .

Вважає, що до тексту оскаржуваного договору нотаріус неправомірно вніс недостовірні відомості відносно розташування господарських споруд позначених літерами Б,В, Г, Е на плані № 1-7,І, домоволодіння АДРЕСА_1 як таких, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 0, 0450 га.

Згідно з витягу з бази даних міського земельного кадастру від 26.06.2013 перелічені у п. 3 оскаржуваного договору дарування, господарські споруди, що позначені у тексті договору літерами Б,В, Г, Е на плані № 1-7,І є фактично розташованими на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_2 та площею 0,644 га , яка має адресу АДРЕСА_2.

Оскільки при укладені оскаржуваного правочину, дарувальник не мав цивільних прав ( правовстановлюючих документів) на відчуження об'єктів нерухомого майна розташованого на земельній ділянці за адресою : АДРЕСА_2, та кадастровим номером НОМЕР_2 та нотаріусом неправомірно внесено відомості щодо розташування господарських споруд позначених літерами Б,В, Г, Е на плані № 1-7,І домоволодіння АДРЕСА_1 як таких, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 0, 0450 га, оскаржуваний договір дарування житлового будинку в частині дарування господарських споруд позначених літерами Б, В, Г, Е на плані № 1-7, І домоволодіння АДРЕСА_1 як таких, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 0, 0450 га, є такими, що не відповідає вимогам ст. 380, ч. 2, ст. 381, ч. 1 ст. 658 ЦК України та відповідно до вимог ст. 203, 215 ЦК України є недійсним ( нікчемним) з моменту його укладення.

Ураховуючи те, що зазначеними діями відповідач порушує права та законні інтереси позивача на отримання ним у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 633, 16 кв. м за адресою: АДРЕСА_2, позивач просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 30 квітня 2010 року з моменту його укладання з застосуванням наслідків недійсного (нікчемного) правочину в частині дарування господарських споруд позначених літерами Б, В, Г , Е , на плані № 1-7,1 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бережна Тетяна Леонідівна про визнання правочину частково недійсним відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_7, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те, що укладеним договором дарування не порушуються права позивача , так як він не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій знаходяться господарські будівлі, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину, серед іншого, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, згідно з якою зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бережною Т.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 673 , за умовами якого дарувальник подарував, а ОСОБА_4 прийняв в дар належний дарувальнику на праві власності житловий будинок під номером АДРЕСА_1, та розташований на земельній ділянці, площею 0,0450 га кадастровий номер НОМЕР_1. Цей договір укладається з одночасним посвідченням договору дарування земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до п. 3 цього Договору житловий будинок, що відчужується, побудований з цегли позначений на плані літерою " А" , загальною площею 267,1 кв.м, житловою площею 84,40 кв. м , нежитловою площею 182,7 кв.м., вбиральня позначена на плані літерою " Б" , гараж позначений на плані літерою " Е", спорудження позначені на плані № 1-7.І .

За Договором про надання в безстрокове користування ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідчений П'ятою Київською державною нотаріальною конторою 27 березня 1959 року за реєстровим № 5506, виконком Жовтневої Райради депутатів трудящих надав ОСОБА_6 право безстрокового користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 загальною площею 450 кв.м згідно плану земельної ділянки.(т.1 а.с. 100-103).

23 серпня 1967 року приймальною комісією Жовтневого району м. Києва прийнято в експлуатацію домоволодіння АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 108 -110)

18 березня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано ОСОБА_6, як забудовнику ,сертифікат , який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта : прибудови ( літ.а), ( літ АІ-2) до двоповерхового приватного житлового будинку ( літ. А ) загальною площею 126,30 кв.м , у т.ч. житловою площею 17,0 кв.м та господарських споруд , а саме : гаражі ( літ. В), ( літ.Г),(літ.Е) площею забудови 172,7 кв.м , відповідно до технічного паспорта , виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна станом на 09.10.2009 р. за адресою : АДРЕСА_1 державним стандартам , будівельним нормам правилам.

Розпорядженням Радянської РДА № 859 від 29.07.1998 р. та Сертифікату відповідності НОМЕР_3, виданого УДАБК м. Києва від 18.03.2010 року прийнято в експлуатацію гаражі " В", "Г", "Е" (т. 1 а.с. 112зв.)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2012 року визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності АДРЕСА_1 та право власності на приміщенняцього будинку позначені у технічному паспорті на будинок, як квартира № 3, а саме: підвал літера «А» підсобне приміщення 14 (18,5 кв.м), підсобне приміщення 15 (10,5кв.м) ,

підсобне приміщення 16 (7,8 кв.м); поверх 1, літера «А» приміщення 1 (19,0 кв.м),приміщення 2 (1,7 кв.м), приміщення 3 (20,2 кв.м.); поверх 2 літера «А» та мансарда, літера " А" приміщення 4 (13,8 кв.м), житлове приміщення 5 (17,0 кв.м.), приміщення 6

( 14,3 кв.м), підсобне приміщення 7 (5.0 кв.м), приміщення 8 (4,3 кв.м), житлове приміщення 9 (23,2 кв.м). приміщення 10 (2,0 кв.м), приміщення 11 (5,6 кв.м), приміщення 12 (2,7 кв.м), приміщення 13 (8.0 кв.м)

Визнано договір дарування житлового будинку від 30.04.2010 року, укладений між

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо дарування домоволодіння АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 0,0450 га, частково

недійсним, а саме: в частині дарування приміщення будинку АДРЕСА_1, позначених у технічному паспорті на цей будинок, як квартира № 3, а саме:

підвал літера «А» підсобне приміщення 14 (18,5 кв.м), підсобне приміщення 15 (10,5 кв.м),

підсобне приміщення 16 (7,8 кв.м): поверх 1. літера «А» приміщення 1 (19,0 кв.м),приміщення 2 (1,7 кв.м), приміщення 3 (20.2 кв.м.); поверх 2 літера «А» та мансарда, літера "А" приміщення 4 (13,8 кв.м), житлове приміщення 5 (17,0 кв.м), приміщення 6 ( 14,3 кв.м), підсобне приміщення 7 (5.0 кв.м), приміщення 8 (4,3 кв.м), житловеприміщення 9 (23,2 кв.м), приміщення 10 (2.0 кв.м), приміщення 11 (5,6 кв.м), приміщення 12 (2,7 кв.м), приміщення 13 (8,0 кв.м) ( а.с. 4-7).

Згідно листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) від 15.07.2013 № 08, відповідно до даних міського земельного кадастру земельна ділянка на АДРЕСА_1 ( код ділянки НОМЕР_2) площею 633, 16 кв.м обліковується за гр. ОСОБА_1 на підставі технічного звіту зі встановлення зовнішніх меж землекористування. Станом на 31.12.2012 документи, що посвідчують право користування земельної ділянки у Департаменті земельних ресурсів не зареєстровані. У департаменті земельних ресурсів зареєстрована документація із землеустрою щодо відведення у приватну власність зазначеної земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2. Рішення Київради щодо передачі у власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 до Департаменту земельних ресурсів не надходило ( а.с.10).

З Витягу з бази даних Державного земельного кадастр станом на 17.08.2005 року ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка код ділянки 88:044:058 , що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , а за даними з Витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 18.10.2011 земельна ділянка код ділянки НОМЕР_2 , проект знаходиться на стадії розробки оформлення прав за ОСОБА_1, за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с. 22-25).

Згідно з листа Департаменту земельних ресурсів КП " Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі" від 03.09.2014 № 03-02/1313 робота по проекту землеустрою ( кадастрова справа № А-12397) щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 у зв'язку з зауваженнями Головного управління Дерземагенства у м. Києві призупинена. ( а.с. 33).

Крім того, з листа Департаменту земельних ресурсів від 22.09.2014 № 0570291-057/Ш-1822-5002 повідомлено позивача про те, що у Департаменті зареєстровано клопотання іншої фізичної особи з приводу отримання згоди Київської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки, та за доданими до клопотання документами на земельній ділянці розташовані гаражі ( літери В,Г, Е), що є власністю іншої фізичної особи ( а.с. 34).

Згідно з Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 07.02.2014 інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2 відсутня. ( а.с. 37).

Звертаючись до суду з позовом по визнання недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 30 квітня 2010 року з моменту його укладення, в частині дарування господарських споруд позначених літерами Б,В,Г, Е на плані № 1-7,1 житлового будинку АДРЕСА_1 , позивач посилався на те , що зазначені споруди знаходяться за межами належної дарувальнику земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0450 га .

Господарські споруди зазначені у договорі дарування знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 за адресою : АДРЕСА_2, яка не передана дарувальнику в користування або у власність та враховуючи , що до тексту

оскаржуваного договору нотаріус неправомірно вніс недостовірні дані відносно розташування господарських споруд позначених літерами Б,В,Г,Е на плані № 1-7.1 домоволодіння АДРЕСА_1 є таким , що не відповідає вимогам ст. 380, ч.2 ст. 381, ст. 658 ЦК України.

За змістом ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою , п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту оспорюваного договору випливає, що вимоги про визнання правочину недійсним можуть заявлятися як сторонами правочину, так і будь-якою заінтересованою особою в разі, якщо таким правочином порушено її права чи законні інтереси.

В той же час, позивач не є стороною оспорюваного договору, а тому повинен довести, що цим договором порушуються його права чи законні інтереси

Проте позивач не надав суду відповідних доказів в підтвердження того, що земельна ділянка під кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 в установленому порядку передана йому у користування або у власність.

Та обставина, що позивач звернувся до Київської міської ради стосовно земельної ділянки на АДРЕСА_2 не свідчить про порушення його права цим договором, оскільки, як встановлено судом, відповідач теж звернувся з заявою до Київської міської ради з приводу отримання згоди на розроблення проекту щодо відведення йому зазначеної земельної ділянки( а.с. 34).

Відмовляючи у задоволені позову, суд правильно виходив з того , що позивач не надав суду доказів в підтвердження порушення його прав та інтересів оспорюваним договором дарування.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що судом порушені вимоги матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу , оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права , які свідчили б про неправильне вирішення спору та слугували б підставою до скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів не встановила підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: