У х в а л а

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 30 квітня 2015 року заяву ОСОБА_4 задовольнив: встановлено юридичний факт належності на праві власності ОСОБА_4 у період з 21 березня 2008 року по 15 липня 2009 року земельної ділянки, розташованої на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданим 21 березня 2008 року.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 20 жовтня 2015 року рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 30 квітня 2015 року скасував та ухвалив заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою статті 235, частиною четвертою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року залишила без змін.

8 лютого 2016 року ОСОБА_6, за дорученням якого діє ОСОБА_7, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції статей 3, 213, 214, пункту 5 частини другої статті 234, частини четвертої статті 256 цього Кодексу щодо реалізації права особи на звернення до суду відповідно до статей 15, 16, 20 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня і 28 жовтня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 27 січня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції щодо залишення заяви ОСОБА_6 без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою статті 235 і частиною четвертою статті 256 ЦПК України, оскільки між ОСОБА_4 як попереднім власником спірної земельної ділянки і ОСОБА_5 та ОСОБА_8 як покупцями існує спір про право, який вирішується у цивільному порядку, отже, заінтересовані особи мають право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 11 березня 2015 року касаційний суд, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, указав на необхідність дотримання судами принципу всебічного і повного з'ясування обставин справи, передбаченого частиною четвертою статті 10 ЦПК України, який гарантує заінтересованій стороні забезпечення захисту її інтересів за допомогою суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об'єктивних причин не може вирішити;

- в ухвалі від 28 жовтня 2015 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, звернув увагу на передчасність висновків судів щодо наявності між сторонами спору про право з огляду на те, що заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, особа подала до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів для вирішення питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції у справі, що переглядається, ухвалив судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, неоднаково застосувавши норми процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_5, про встановлення факту, що має юридичне значення, за заявою заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема