Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ПогрібногоМ.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні. в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» в особі Одеської філії про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та винагороди за виконанні послуги, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 6 396 гривень 19 копійок нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2013 року по 01 червня 2015 року, 31 510 гривень 08 копійок винагороди за виконанні послуги за період з 18 серпня по 26 вересня 2014 року та з 20 по 28 грудня 2014 року згідно актів здачі-приймання наданих послуг, відповідно дот договору №12 від 01 липня 2014 року, з урахуванням індексу інфляції і 3% річних за прострочення боргу, а також судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду. в сумі 487 г8ривень 20 копійок.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 02 червня 2009 року по 02 листопада 2015 року знаходився в трудових відносинах з відповідачем, де працював сторожем гаражу і сторожем відділу транспортного та господарського забезпечення в Одеській філії державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор «Одесадіпродор». З січня 2013 року виплата заробітної плати йому проводилася не регулярно, тому станом на день звільнення 02 листопада 2015 року, заборгованість по заробітній платі склала 6 396 гривень 19 копійок. Крім того, під час знаходження в трудових відносинах з відповідачем, 01 липня 2014 року вони уклали між собою договір №12 про надання послуг, відповідно до якого він зобовязався надавати послуги по перевезенню працівників Одеської філії «Одесадіпродор» на власному автотранспорті, а відповідач зобовязався оплачувати надані ним послуги згідно актів приймання-здачі наданих послуг. За період з 18 серпня по 28 грудня 2014 року він надавав відповідачу послуги згідно договору, які відповідач до теперішнього часу не оплатив, постійно обіцяючи розрахуватися з ним. Загальна сума заборгованості за надання послуг складає 20 814 гривень 33 копійки. А з урахуванням індексу інфляції з жовтня 2014 року на день подачі позову до суду та 3% річних за прострочення боргу, складає 31 510 гривень 08 копійок. Від виплати заборгованість по заробітній платі та виконання своїх зобовязань по виплаті винагороди за наданні ним послуги, відповідач ухиляється. Тому просить його вимоги задовольнити в судовому порядку.

Позивач 15 лютого 2016 року подав до загальної канцелярії суду письмову заяву про повну підтримку своїх позовних вимог та просив розглянути справу без його участі на підставі наданих ним суду доказів. У разі неявки в судове засідання відповідача, просив розглянути справу в заочному порядку.

Відповідач, на неодноразові виклики в судові засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся замовною поштою особисто під підпис, про що свідчать поштові повідомлення, приєднані до справи (л.с. №№ 35, 37,44). Будь - які заперечення та причини неявки до суду, відповідач не надав і не повідомив.

За заявою позивача, на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд розглянув справу в заочному порядку.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі факті встановлених в судовому засіданні та досліджених доказів, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02 червня 2009 року по 02 листопада 2015 року знаходився в трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2 підприємством «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» в особі Одеської філії «Одесадіпродор», де працював на посадах сторожа гаражу та сторожу відділу транспортного і господарського забезпечення. У звязку із скороченням штатів, 02 листопада 2015 року, позивач був звільнений, що підтверджується копією трудової книжки на імя позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої 02 червня 1975 року, довідкою №84/1 від 16 вересня 2015 року та довідкою №35 від 28 травня 2015 року, виданих інспектором кадрів та директором Одеської філії Державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» (л.с. №№11-14, 15,16).

Під час виконання трудових обовязків, щомісячна заробітна плата позивача складала 1279 гривень 24 копійки. На день звільнення, заборгованість відповідача перед позивачем по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, склала 6 396 гривень 19 копійок, що підтверджується, вказаною вище довідкою №35 від 28 травня 2015 року, відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної податкової адміністрації України про суми виплачених доходів на імя ОСОБА_1, та що не заперечувалося і не спростовувалося відповідачем по даній справі (л.с. №№16, 17).

Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з січня 2013 року по 02 листопада 2015 року, в сумі 6 396 гривень 19 копійок, правомірні ґрунтуються на доказах і нормах матеріального права, викладених вище, тому підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 31 510 гривень 08 копійок заборгованості по сплаті винагороди за надані послуги на підставі договору №12 від 01 липня 2014 року, про надання послуг по перевезенню працівників Одеської філії «Одесадіпродор», за період з 18 серпня по 26 вересня 2014 року та з 20 по 28 грудня 2014 року, з урахуванням індексу інфляції і 3% річних за весь час прострочення виплати заборгованості, починаючи з жовтня 2014 року і по день подачі позову до суду.

Так, 01 липня 2014 року, між позивачем і відповідачем був укладений договір про надання послуг №12, відповідно до якого, позивач зобовязався з 01 липня по 31 грудня 2014 року надавати послуги по перевезенню працівників Одеської філії «Одесадіпродор» на власному автотранспорті, мікроавтобусі «VOLKSWAGEN LT 28», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а відповідач зобовязався за виконані роботи виплатити позивачу винагороду у розмірі визначеному у Протоколі узгодження договірної ціни по кожному обєкту окремо (л.с. №19).

Згідно Протоколів узгодження договірної ціни за виконання робіт від 18 серпня 2014 року та 20 грудня 2014 року, позивач і відповідач прийшли до угоди про розмір договірної ціни за транспортне забезпечення відряджених для проектно-вишукувальних робіт по обєктам, в сумі 6160 гривень (л.с. №№20-22).

Із актів здачі-приймання наданих послуг від 26 вересня 2014 року та від 28 грудня 2014 року, підписаних позивачем і директором Одеської філії «Одесадіпродор» ОСОБА_3, позивач виконав взяті на себе зобовязання про надання транспортних послуг, згідно договору №12 від 01 липня 2014 року (л.с. №№23-27).

Відповідно до довідки про доходи за №52 від 24 вересня 2015 року, виданої виконуючим обовязки директора Одеської філії «Одесадіпродор» ОСОБА_4, ОСОБА_1 дійсно надавав послуги водія Одеській філії за договором цивільно-правового характеру №12 від 01 липня 2014 року. Станом на 24 вересня 2015 року заборгованість за договором на користь ОСОБА_1 складає 20 814 гривень 13 копійок (л.с. №28).

Таким чином, факт та розмір заборгованості відповідача перед позивачем в оплаті наданих ним послуг безспірно встановлений та підтверджений.

Згідно ст. 525 ЦК України - Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України - Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги за період з 18 серпня по 28 грудня 2014 року, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, на час подання позову до суду, складає 31 510 гривень 08 копійок.

Будь-яких заперечень щодо позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Також суд вважає необхідним, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним в доход держави при подачі позову до суду.

Таким чином позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», в особі Одеської філії Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» на користь ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, 6 396 гривень 19 копійок (шість тисяч триста девяносто шість гривень 19 копійок) заборгованості по заробітній платі за період з січня 2013 року по 02 листопада 2015 року.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», в особі Одеської філії Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» на користь ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 заборгованість по виплаті винагороди за надані послуги за період з 18 серпня по 28 грудня 2014 року, згідно договору №12 від 01 лютого 2014 року, в сумі 31 510 гривень 08 копійок (тридцять одна тисяча пятсот десять гривень 08 копійок) з урахуванням індексу інфляції і 3% річних за весь час прострочення виплати.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», в особі Одеської філії Державного підприємства «Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Одесадіпродор» на користь ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок оплаченого позивачем в доход держави при подачі позову до суду.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення, як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача. яка подається до Суворовського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку.

Суддя: