ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2153/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Преміал" щодо визнання майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом щодо визнання за ним майнових прав на об"єкт нерухомості - квартиру у Дарницькому районі м. Києва, вартістю 629055 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд прийшов до висновку, що заява подана з порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданих документів вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень частини другої зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.190 ЦК України - майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Отже, враховуючи викладене, положення ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору попередньо був визначений в сумі 6090 грн.

Крім того, заява була подана з недотриманням і інших вимог ст.119 ЦПК України, а саме: не вказано номерів засобів зв"язку позивача та відповідача; в позові (аркуш 2 позову) міститься посилання на доказ - довідку з виправленням щодо зазначення її дати (вчиненого шляхом дописування другої дати) та з дописуванням її номеру, при цьому, вказані виправлення вчинені без застереження щодо їх наявності, зокрема, без посилання на особу, яка їх вчинила, що унеможливлює ідентифікацію цієї особи та встановлення автентичності цих виправлень; крім того, позивачем не наведено обгрунтування щодо наявності спору з відповідачем (інших підстав, передбачених діючим законодавством щодо наявності невизнаних (саме вказаним відповідачем), оспорюваних прав, тощо) згідно з безпосереднім предметом позову (обраним способом захисту).

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копію вказаної ухвали позивач отримав не пізніше 01.02.2016 року (згідно з даними, які містяться у супровідному листі від 01.02.2016 року, який був поданий позивачем до суду 01.02.2016 року).

Проте, недоліки позову були усунуті частково.

Так, позивачем не було сплачено судовий збір у повному вищевказаному обсязі.

При цьому, Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України - з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Посилаючись на положення ч.1 ст.82 ЦПК України, позивач просив зменшити суму судового збору посилаючись на його майновий стан, при цьому всупереч положенням ст.60 ЦПК України позивачем не надано доказів, як щодо цих обставин, так і щодо розміру заробітної плати та інших доходів позивача та їх джерел. В тому числі, позивачем не надано як копії трудової книжки, так і доказів щодо перебування на обліку у відповідній службі зайнятості з приводу працевлаштування. Так, позивачем не надано доказів щодо розміру його фактичних доходів згідно з даними фіскальних органів, а також не надано доказів щодо рухомого та нерухомого майна позивача, при цьому, не спростовує такого висновку суду і посилання на пожежу в будинку, який за твердженням заявника - згідно з даними технічного висновку (який не є належним доказом щодо належності вказаного нерухомого майна) розділений на окремі частини, які належать ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки за даними цього висновку - вогнем знищено та пошкоджено диван, крісла, телевізор та холодильник, належність яких не визначена. Крім того, доказів наймання житла позивачем також не надано, а з наданих фотографій не вбачається як суттєвих пошкоджень майна внаслідок пожежі, так можливість ідентифікації особи, якій це майно належить.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи викладене, положення ст.4 Закону України "Про судовий збір" вважаю, що підстави для зменшення розміру судового збору відсутні.

Крім того, до супровідного листа від 01.02.2016 року, який був поданий позивачем до Дарницького районного суду м. Києва 01.02.2016 року були долучені численні додатки - копії документів (акту, технічного висновку, тощо, а також фотокартки та довідка про склад сім»ї ф3) в одному екземплярі (про їх подання саме в одному екземплярі зазначено і у переліку додатків), проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до вказаного звернення позивача не було долучено копій цих документів для відповідача.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Судом враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Преміал" щодо визнання майнових прав.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: