Провадження № 2-з/761/80/2016
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення суми боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

ОСОБА_1 , представник позивача просять суд накласти арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 56,18 кв. м., житловою площею 41,4 кв. м., належної на праві власності відповідачу ОСОБА_2. Зазначає, що відповідач у справі не працює, погасити борг не може з 2009 року, окрім 1/2 частини квартири у нього нічого немає, а тому в разі задоволення позову на користь позивача, як стверджує відповідач, він на свій розсуд розпорядиться квартирою, здасть свою половину особам кавказької національності. За таких обставин, є необхідність застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно.

Суд, вислухавши доводи позивача, представника позивача вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб , згідно до вимог ст. 152 ЦПК України.

В свою чергу, приписами ч. 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими вимогами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 101 850 грн. 23 коп.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006. з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано достовірних відомостей про те, що станом на день розгляду клопотання відповідачу належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1, зважаючи на розмір позовних вимог та відсутність доказів щодо їх співмірності виду забезпечення позову, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151- 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: