У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дьоміної О.О., Демяносова М.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства Оборони України, Житлової комісії Київського гарнізону, Начальника Київського гарнізону, Міністра оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він проходив військову службу на офіцерських посадах у Збройних Силах України з серпня 1985 року по 31 березня 2011 року, в тому числі у Київському гарнізоні - з 15 грудня 2000 року по 31 березня 2011 року.

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 24 березня 2011 року № 287 позивача було звільнено з військової служби, у запас за пунктом «б» (за станом здоров'я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу».

У Київському гарнізоні житловим приміщенням - квартирою для постійного проживання він не забезпечувався, з 28 вересня 2001 року він перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, при Генеральному штабі Збройних Сил України.

З 15 листопада 2012 року позивач перебуває на квартирному обліку в черзі осіб, які мають право на позачергове забезпечення житлом під № 2034.

Посилаючись на те, що оскільки у порушення вимог ст. 46 Житлового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч, 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому не було надано житлове приміщення для постійного проживання, позивач просив визнати протиправною бездіяльність Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, яка виразилась у не включенні позивача та членів його сім'ї до списку розподілу постійного жилого приміщення у гарнізоні м. Києва протягом двох років з дня взяття на квартирний облік з врахуванням категорії пільги - «позачерговий» з 15 листопада 2012 року; зобов'язати Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України включити позивача та членів його сім'ї до списку розподілу постійного жилого приміщення у гарнізоні м. Києва з числа новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільняємого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб в межах норм та санітарних і технічних вимог, встановлених, статями 47, 50 Житлового кодексу України, при першому розподілі цього житла; зобов'язати житлову комісію Київського гарнізону погодити рішення Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про забезпечення позивача та членів його сім'ї житловим приміщенням для постійного проживання в м. Києві з числа новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільняємого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб в межах норм та санітарних і технічних вимог, встановлених статтями 47, 50 Житлового кодексу України, при першому розподілі цього житла; зобов'язати начальника Київського гарнізону погодити список розподілу позивачу та членам його сім'ї постійного жилого приміщення в м. Києві з числа новозбудованого, виключеного зі службового, вивільняємого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб в межах норм та санітарних і технічних вимог, встановлених статтями 47, 50 Житлового кодексу України, при першому розподілі цього житла; зобов'язати Міністра оборони України, затвердити список розподілу позивачу та членам його сім'ї постійного жилого приміщення в м. Києві з числа новозбудованого, виключеного зі службового, вивільняємого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб в межах норм та санітарних і технічних вимог, встановлених статтями 47, 50 Житлового кодексу України, при першому розподілі цього житла.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постановлені судові ухвали, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно з ст. 46 ЖК України громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Пунктом 32 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081 встановлено, що військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди з дотриманням вимог ст. ст. 43, 46 ЖК України, правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову, враховуючи, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 327, 328 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов