АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1843/16 Головуючий 1 інст. - Бєссонова Т.Д.
Справа № 623/4513/14-ц
Категорія : інші Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Івах А.П.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою Ізюмського Комунального підприємства теплових мереж про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлена особа: ОСОБА_1 за заявою Комунального підприємства «Ізюм-тепло» ІМР до ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за апеляційною скаргою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження.

В обгрунтування заяви заявник вказував, що 27 листопада 2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Ізюм-тепло» ІМР у розмірі 1 036,34 грн. основної заборгованості та 121,80 грн. судових витрат. На виконання судовий наказ не передавався. Рішенням Ізюмської міської ради від 26 вересня 2014 року припинено юридичну особу КП «Ізюм-тепло» ІМР шляхом приєднання до Ізюмського КП теплових мереж. 28 листопада 2014 року рішенням ради було затверджено передавальний акт підприємства за яким правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків КП «Ізюм-тепло» ІМР після його реорганізації шляхом приєднання переходить до Ізюмського КП теплових мереж. Державну реєстрацію припинення КП «Ізюм-тепло» ІМР проведено 30 грудня 2014 року.

Тому, Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж просило суд здійснити заміну стягувача (сторони виконавчого провадження) КП «Ізюм-тепло» ІМР на Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року в задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою задовольнити заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що заміна кредитора у цивільних правовідносинах можлива на будь-якій стадії розгляду справи, тому те, що судовий наказ не передавався на виконання, виконавче провадження не відкривалося, - не позбавляє Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж, як правонаступника, замінити кредитора.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що заява Ізюмського комунального підприємства теплових мереж є безпідставною, оскільки відсутнє саме виконавче провадження.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2014 року стягнену то з ОСОБА_1 на користь КП «Ізюм-тепло» ІМР 1 036,34 грн. основної заборгованості та 121,80 грн. судових витрат (а.с.14).

Сторонами не заперечується, що на виконання вищевказаний судовий наказ не передавався.

Рішенням Ізюмської міської ради 73 сесії 6 скликання від 26.09.2014 року № 2670 було припинено юридичну особу КП «Ізюм Тепло» шляхом приєднання до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж (а.с.23).

Рішенням Ізюмської міської ради 78 сесії 6 скликання від 28 листопада 2014 року №2760 затверджено передавальний акт КП «Ізюм тепло» за яким правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків КП «Ізюм-тепло» ІМР після його реорганізації шляхом приєднання переходить до Ізюмського КП теплових мереж (а.с. 22).

Державну реєстрацію припинення КП «Ізюм-тепло» ІМР проведено 30 грудня 2014 року (а.с. 24).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене Верховним Судом України висловлена правова позиція в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122 цс 13), а саме, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

При розгляді даної заяви судом першої інстанції не було враховано вищевказану правову позицію Верховного Суду України, внаслідок чого передчасно зроблено висновок про відсутність підстав для заміни стягувача.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали судді першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, визнає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.4ч.2ст.307, п.3 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуІзюмського комунального підприємства теплових мереж - задовольнити частково.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

А.П. Івах