Справа №639/2135/15
№2/639/1296/16
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді- Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РЕГІОН-БАНК» до ОСОБА_1 та до нього як законного представника неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи територіальний підрозділ Центра надання адміністративних послуг Жовтневого району м. Харкова, опікунська рада Адміністрації Жовтневого району м. Харкова про усунення перешкод в користуванні та розпорядження власністю шляхом позбавлення право користування, зняття з реєстрації місця проживання та виселення , суд

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого позбавити відповідачів права користування двокімнатною квартирою №109 за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 177-а, усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні зазначеною квартирою, шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідачів та виселити відповідачів з зазначеної квартири.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2004 року між АК РБ Регіон-банк (правонаступником якого є АТ «РЕГІОН-БАНК») та підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір кредиту №30 з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 1675610,00 грн. зі строком користування по 21.01.2013 року та сплатою процентів річних, комісій та інших платежів за користування кредитними коштами, згідно умов договору кредиту з усіма змінами та доповненнями до нього.

11.11.2004 року в забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №3, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №464 (викладений в новій редакції договору про внесення змін від 31.05.2012 року №6, реєстровий номер 462), предметом якого є двокімнатна квартира №109, житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 44,6 кв.м. , що розташована за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 177-А та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири від 07.06.2004 року, посвідченого 6 ХДНК з реєстровим номером 4-3784, право власності на яку реєстровано в КП «ХМБТІ» згідно витягу про реєстрацію права власності №5395535 від 11.11.2004 року, реєстраційний №5951964, номер запису П-6-2267 в книзі №1. Позивач зазначає, що зобовязання за договором кредиту позичальник не виконав, кредитні кошти не повернуті, як і не сплачені усі інші платежі за користування кредитом. Про існування заборгованості ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повідомлялись неодноразово вимогами про необхідність погасити таку заборгованість, а також про настання негативних наслідків у разі її несплати.

За умови існування заборгованості, банком було звернуто стягнення на квартиру №109, розташовану у будинку №177-а по вул. Полтавський шлях у м. Харкові у позасудовому порядку на підставі ст..37 Закону України «Про іпотеку» та Застереження (розділ 4 договору іпотеки) та в результаті чого банк набув право власності на квартиру.

08.02.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 право власності банку на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за номером 13258136 та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що оскільки після звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку банк став законним власником предмету іпотеки, банком було розпочато процедуру виселення зареєстрованих у вищевказаній квартирі осіб шляхом надіслання вимоги. Банком на адресу відповідачів була направлена вимога вих. №09-1-03/308 від 15.03.2016 року про добровільне звільнення квартири та зняття з реєстрації з місця проживання осіб протягом місяця з дня отримання такої вимоги, проте відповідачі уникали від отримання вимоги та 19.04.2016 року відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання. Відповідно до довідки дільниці №42 КП «Жилкомсервіс» №477 від 11.04.2016 року відповідачі зареєстровані у зазначеній квартирі. Позивач вказує, що оскільки право власності на квартиру відповідача ОСОБА_1 припинилось у звязку із зверненням стягнення на неї, права користування цією квартирою у членів його сім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також є таким, що припинились. Позивач вважає, що ОСОБА_1, як законний представник відповідачів, усвідомлюючи існування кредитної заборгованості та наслідків її несплати, навмисно ухиляється від отримання вимоги про виселення, що робить неможливим здійснення такого виселення у добровільному поряду, безпідставно продовжує користуватись квартирою разом з членами своєї сімї, права банка , як вланика зазначеної квартири порушені та підлягають захисту, тому позивач звернувся з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети Слобідський край».

Представник третіх осіб у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справу у їх відсутності. Також просили врахувати інтереси малолітніх дітей.

Суд, вислухавши, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 11.11.2004 року між АК РБ Регіон-банк, правонаступником якого є АТ «РЕГІОН-БАНК» та підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір кредиту №30 з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 1675610,00 грн. зі строком користування по 21.01.2013 року та сплатою процентів річних, комісій та інших платежів за користування кредитними коштами, згідно умов договору кредиту з усіма змінами та доповненнями до нього.

В забезпечення виконання зобовязань 11.11.2004 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №3, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №464, який викладений в новій редакції договору про внесення змін від 31.05.2012 року №6, реєстровий номер 462, предметом якого є двокімнатна квартира №109, житловою площею 33,1 кв.м., загальною площею 44,6 кв.м. , що розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 177-А та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири від 07.06.2004 року, посвідченого 6 ХДНК з реєстровим номером 4-3784, право власності на яку реєстровано в КП «ХМБТІ» згідно витягу про реєстрацію права власності №5395535 від 11.11.2004 року, реєстраційний №5951964, номер запису П-6-2267 в книзі №1.(а.с.8,9,11-13).

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В зв'язку з неналежним виконанням боржниками своїх зобовязань, позивачем було звернуто стягнення на квартиру №109, розташовану у будинку №177-а по вул. Полтавський шлях у м. Харкові. 08.02.2016 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 право власності банку на зазначений обєкт нерухомості було зареєстровано за номером 13258136 та внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с.17-18).

Таким чином, набувши права власності на предмет іпотеки, позивач набув всіх прав і обов'язків власника, передбачених чинним законодавством.

Згідно ст. ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Згідно довідки дільниці №42 КП «Жилкомсервіс» №477 від 11.04.2016 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані у вищевказаній квартирі.(а.с.16)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати

усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймача та членів сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 109 ЖК України встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Банком на адресу відповідачів була направлена вимога вих. №09-1-03/308 від 15.03.2016 року про усунення всіх перешкод у користуванні та розпорядженні АТ «РЕГІОН-БАНК» своїм майном, а саме: добровільне звільнення квартири та зняття з реєстрації з місця проживання осіб протягом місяця з дня отримання такої вимоги.(а.с.14)

19.04.2016 року відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання.(а.с.15)

Зважаючи на те, що відповідачі, не маючи на то законних підстав, продовжують користуватися спірною квартирою, в добровільному порядку звільнити займану ними спірну квартиру відмовляються, порушені права позивача як власника спірної квартири підлягають захисту шляхом виселення відповідачів з займаного ними жилого приміщення.

За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналіз вказаної норми закону «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом.

За таких обставин вимога щодо зняття з реєстраційного обліку не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК, ст.ст.71, 72 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РЕГІОН-БАНК» -задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні АТ «РЕГІОН-БАНК» власністю, а саме квартирою №109, що розташована за адресою м. Харків вул. Полтавський шлях, будинок 177-А, шляхом виселення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 з квартири №109, що розташована за адресою м. Харків вул. Полтавський шлях, будинок 177-А.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «РЕГІОН-БАНК» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова