Справа № 202/5479/16-ц
Провадження № 2/0202/2688/2016
27 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Голін Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом органа опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради, в інтересах ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_1 за участю Дніпропетровської місцевої прокуратура №1 Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина, яка залишилася без піклування матері. За направленням управління - служби у справах дітей був влаштований до Комунальної лікувально-профілактичної установи "Міська Інфекційна лікарня м. Димитрова" у зв'язку з тим, що мати дитини ОСОБА_1 залишила хлопчика на сторонніх людей та протягом кількох тижнів не з'являлась за адресою фактичного проживання. Зазначає, що на час подачі позовної заяви, ОСОБА_2, перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За весь час перебування дитини в центрі мати життям дитини не цікавилась та не відвідувала жодного разу. Посилаючись на ст. ст. 152, 164, 180, 183 Сімейного кодексу України просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття на користь державного закладу, або особи, яка буде опікуватись дитиною, до влаштування дитини у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.
В судове засідання зявився представник позивача, який підтвердив викладені в позовній заяві обставини, зазначив, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню свого сина, тому позбавлення її батьківських прав буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Позовні вимоги представник позивача просив суд задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, зазначивши про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_1.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 703879, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 березня 2016 року, актовий запис № 766.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов'язків.
Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, проживає окремо від сина, не зустрічається з ним, не займається його вихованням, не надає коштів на його утримання, не цікавиться його життям, здоров'ям.
Згідно акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 19.02.2016 року № 82 складеного Комунальною лікувально-профілактичною установою "Міська Інфекційна лікарня м. Димитрова", 19.02.2016 року у Комунальній лікувально-профілактичній установі "Міська Інфекційна лікарня м. Димитрова" виявлено покинуту дитину чоловічої статі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради від 12.07.2016 № 495, малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 19.02.2016 року по 12.07.2016 перебуває у центрі реабілітації. За весь час мати малолітнього ОСОБА_2 життям дитини не цікавилася та не відвідувала жодного разу.
Згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 184 від 23.06.2012 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини позбавленої батьківського піклування.
Згідно висновку органу опіки та піклування Індустріального району м. Дніпропетровська, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 21.07.2016 року № 225, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За таких обставин, позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав підлягають задоволенню.
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, в тому числі щодо утримання дитини, інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 155, 157, 164, 165, 180-183 СК України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 367 ЦПК України, суд-
Позов органа опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь державної закладу, в якій буде перебувати дитина, починаючи стягнення з 29 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 102 (однієї тисячі сто двох) грн. 40 (сорока) коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Г.В. Бєсєда