Справа №150/177/15-ц
Провадження по справі №2/150/7/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Діденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації, про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ПриватБанк» звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору №МКМП-305, укладеного 18.03.2008 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які виражаються у залученні ПАТ КБ «ПриватБанк» вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов*язкових платежів з цих коштів.

Позивач в судове засідання не з*явився, ПАТ КБ «ПриватБанк» подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково. Зазначив, що по кредитному договору, який є предметом розгляду даної цивільної справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» уже подавалась позовна заява і Чернівецьким районним судом було винесено рішення про стягнення кредитної заборгованості. В ході виконання рішення Чернівецького районного суду відділом ДВС Чернівецького РУЮ у ОСОБА_1 було вилучено трактор К-700 в рахунок погашення кредитної заборгованості. На даний час ОСОБА_1 подано заяву до Чернівецького ВП ГУНП України у Вінницькій області для вирішення питання щодо незаконного, на його думку, вилучення трактора та передання вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 працівниками відділу ДВС Чернівецького РУЮ, яку було зареєстровано в ЄРДР за №0000209. Крім того, пояснив, що до 2010 року ним погашався кредит.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково. Зазначила, що в будинку, який є предметом іпотеки, розташований по вул. Джержинського, 66 с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області на даний час зареєстровані і проживають вона з чоловіком ОСОБА_1 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Іншого житлового будинку у них немає.

Третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Чернівецької районної державної адміністрації, в судове засідання не з*явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Свідок ОСОБА_6 начальник відділу державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції, суду пояснив, що у відділі ДВС Чернівецького РУЮ знаходилось виконавче провадження № 31125455 від 08.02.2012 року, з примусового виконання виконавчого документу № 2-266/2010, виданого Чернівецьким районним судом 29.04.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 коштів в сумі 89872,89грн., на користь ПАТ КБ « ПриватБанк». По даному виконавчому провадження арештовано та реалізовано належний боржнику будинок в с. Гонтівка по вул. Леніна, 17 відповідно до протоколу № 345-07/035/13/А від 04.07.2013 року, з проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Платіжним дорученням №1041 від 22.08.2013 року, кошти отримані із реалізації арештованого мана в сумі 20703,21 грн, перераховано стягувачу. По вище зазначеному виконавчому провадженні 14.01.2014 року, винесено постанову про повернення виконавчого провадження відповідно до ст. 47 п .2 Закону України « Про виконавче провадження», у зв'язку із відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, у відділі ДВС Чернівецького РУЮ на виконанні перебували виконавчі провадження № 31126305 від 09.02.2012 року, з примусового виконання виконавчого документу № 2-266/2010, виданого Чернівецьким районним судом 29.04.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 коштів в сумі 89872,89 грн., на користь ПАТ КБ « ПриватБанк», № 31125950 від 29.04.2012 року, з примусового виконання виконавчого документу № 2-267/2010, виданого 29.04.2012 року Чернівецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1, коштів на користь ПАТ КБ « Приватбанк» в сумі 91391,11 грн., та № 43680759 від 13.06.2014 року, з примусового виконання виконавчого документу № 150/19/13-ц, виданого 16.01.2014 року Чернівецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1, коштів в сумі 2815,90 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк». Виконавчі провадження завершені у відповідності до ст. 47 п 2 Закону України «Про виконавче провадження».

3 метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем надіслані запити до установ, що здійснюють реєстрацію прав громадян на рухоме та нерухоме майно. Згідно акту державного виконавця та отриманих відповідей встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок, розташований в с. Мазурівка по вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області, а також трактор К-700, 1991 року випуску, інше рухоме і нерухоме майно відсутнє. Також було направлено запити до органів Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та / або фізичними особами - підприємцями, про осіб боржників , які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб боржників, які отримують пенсії. Як свідчать відповіді зазначених органів, відомості про боржника відсутні.

Належний боржнику ОСОБА_1 трактор К - 700 25.09.2013 року оголошено в розшук, і станом на 29.09.2015 року зазначене майно не розшукано. В належному боржнику домоволодінні, розташованому по вул. Дзержинського, 66 в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, згідно довідки Мазурівської сільської ради прописані малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно довідки служби у справах дітей Чернівецької РДА не надано дозволу на реалізацію належного боржнику майна.

Крім того, ОСОБА_6 зауважив, що кошти для погашення кредитної заборгованості боржником ОСОБА_1 добровільно не сплачувались.

З*ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №МКМП-305 від 18.03.2008 року ОСОБА_1 18.03.2008 року отримав кредит у розмірі 10000,00 (Долар США) зі сплатою відсотків закористування кредитом у розмірі 14,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.03.2013 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку : щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які виражаються у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших мобов*язкових платежів з цих коштів.

У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань за кредитним договором відповідач станом на 13 січня 2015 року заборгував 26762,52 доларів США, що складається з наступного:

- 7348,11 доларів США заборгованість за кредитом;

-7564,01 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4028,58 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 6532,31 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

а також штрафи відповідно до Договору:

- 15,86 доларів США - штраф (фіксована частина);

- 1273,65 доларів США - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч, і сі. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і Відповідач уклали договір іпотеки №МКМП-305/1. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальноюплощею 78,60, житловою площею 56,40 кв.м, який розташований за адресою: с. Мазурівка, вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області. Майно належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 80000 гри. 00 коп.

Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки /а. с. 11-14; 15-16/.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу; встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі - покупцеві у разі порушення основного зобовязання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки с житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч, 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Відповідач підлягає виселенню з житла, яке е предметом іпотеки розташованого за адресою: с. Мазурівка, вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області.

Крім, того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрацією являється внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.

Реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб зареєстрованих по квартирі на яку звертається негативно відобразиться на її ціні а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки, іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.39 ч.2 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки із задоволеними вимогами про виселення, встановлено, що перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (ч.2.ст.39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.

ПАТ КБ «ПриватБанк» до звернення із позовом до суду з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов*язанням, надіслано повідомлення боржнику (іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов*язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення /а.с. 8/.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідач ОСОБА_1 як на підставу свої заперечень проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що по кредитному договору, який є предметом розгляду даної цивільної справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» уже подавалась позовна заява і Чернівецьким районним судом було винесено рішення про стягнення кредитної заборгованості. В ході виконання рішення Чернівецького районного суду відділом ДВС Чернівецького РУЮ у ОСОБА_1 було вилучено трактор К-700 в рахунок погашення кредитної заборгованості. За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що кредитна заборгованість погашена.

Суд критично ставиться до вище вказаних тверджень відповідача, вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки, належним чином не доведені та спростовані в судовому засіданні.

Так, оглянувши в судовому засіданні виконавчі провадження №133/5 та №255/3, надані відділом Державної виконавчої служби Чернівецького районного управління юстиції, встановлено, що у відділі ДВС Чернівецького РУЮ знаходилось виконавче провадження № 31125455 від 08.02.2012 року з примусового виконання виконавчого документу № 2-266/2010, виданого Чернівецьким районним судом 29.04.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 коштів в сумі 89872,89грн., на користь ПАТ КБ « ПриватБанк». По даному виконавчому провадження арештовано та реалізовано належний боржнику будинок в с. Гонтівка по вул. Леніна, 17 відповідно до протоколу № 345-07/035/13/А від 04.07.2013 року, з проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Платіжним дорученням № 1041 від 22.08.2013 року, кошти отримані із реалізації арештованого мана в сумі 20703,21 грн, перераховано стягувану. По вище зазначеному виконавчому провадженні 14.01.2014 року, винесено постанову про повернення виконавчого провадження відповідно до ст. 47 п .2 Закону України « Про виконавче провадження», у зв'язку із відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім цього, у відділі ДВС Чернівецького РУЮ на виконанні перебували виконавчі провадження № 31126305 від 09.02.2012 року з примусового виконання виконавчого документу № 2-266/2010, виданого Чернівецьким районним судом 29.04.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 коштів в сумі 89872,89 грн., на користь ПАТ КБ « ПриватБанк», № 31125950 від 29.04.2012 року, з примусового виконання виконавчого документу № 2-267/2010, виданого Чернівецьким районним судом 29.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_1, коштів на користь ПАТ КБ « Приватбанк» в сумі 91391,11 грн., та № 43680759 від 13.06.2014 року, з примусового виконання виконавчого документу № 150/19/13-ц, виданого 16.01.2014 року Чернівецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1, коштів в сумі 2815,90 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк». Виконавчі провадження завершені у відповідності до ст. 47 п 2 Закону України «Про виконавче провадження».

3 метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем надсилались запити до установ, що здійснюють реєстрацію прав громадян на рухоме та нерухоме майно. Згідно акту державного виконавця та отриманих відповідей встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок, розташований в с. Мазурівка по вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області, а також трактор К-700, 1991 року випуску, інше рухоме і нерухоме майно відсутнє. Також направлялись запити до органів Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та / або фізичними особами - підприємцями, про осіб боржників , які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб боржників, які отримують пенсії. З відповідей вказаних органів та установ вбачається, що відомості про боржника ОСОБА_1 відсутні.

Належний боржнику ОСОБА_1 трактор К - 700 25.09.2013 року, оголошено в розшук, і станом на 29.09.2015 року зазначене майно не розшукано, про що свідчить постанова старшого державного виконавця ВДВС Чернівецького РУЮ про розшук майна боржника від 25.09.2013 року /а. с. 43 оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження №133/5 щодо виконання виконавчого листа №2-267/2010, виданого 29.04.2012 року Чернівецьким районним судом/.

Із вище викладеного слідує, що вилучення у ОСОБА_1 трактору К-700 не дало можливості погасити кредитну заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки, вказане майно оголошено в розшук і на даний час місце його знаходження не встановлено.

4 вересня 2013 року Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах при розгляді справи № 6-73 цс 13, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки, зробив правовий висновок про те, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконане, не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Суд з врахуванням вище зазначених правових висновків Верховного Суду України, дійшов висновку, що наявність судового рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №МКМП-305, укладеного 18.03.2008 року, не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, розташований по вул. Дзержинського, 66 с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області.

Посилання відповідача ОСОБА_2 як на підставу свої заперечень проти вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» на те, що у предметі іпотеки житловому будинку, розташованому по вул. Дзержинського, 66 в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, як на даний час, так і на час укладення кредитного договору проживали та зареєстровані неповнолітні діти, що на її думку, унеможливлює звернути стягнення та виселити їх із житлового будинку, суд вважає хибними, і не є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог кредитора з огляду на наступне.

Як свідчить довідка №1064, видана виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, в житловому будинку, розташованому по вулиці Дзержинського, 66 с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, зареєстровані та проживають ОСОБА_1 (відповідач по справі), ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 (дружина відповідача по справі), ІНФОРМАЦІЯ_4, та малолітні діти відповідача по справі: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Згідно довідки №694, виданої 15.03.2016 року виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_1 та його діти - ОСОБА_8 і ОСОБА_4 зареєстровані у вище вказаному житловому будинку з дати народження.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем ОСОБА_9 та позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», передбачене право іпотекодавця (ОСОБА_4К.) на реєстрацію у предметі іпотеки (житловому будинку, розташованому по вул.. Дзержинського, 66 в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області) інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя (ПАТ КБ «ПриватБанк») письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель (відповідач по справі ОСОБА_4К.) не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки (житлового будинку), суд приходить до висновку, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно - правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватись на підставі рішення суду.

Крім того, 4 березня 2015 року Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах при розгляді справи № 6-8 цс 15, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та про визнання недійсним іпотечного договору, зробив правовий висновок про те, що оскільки, на момент укладення оспорюваних договорів діти іпотекодавців не мали права користуватися переданим в іпотеку майном, то немає законних підстав для визнання договору іпотеки недійсним у звязку з відсутністю згоди органу опіки та піклування на його укладення.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом України і при розгляді 04.03.2015 року цивільної справи №6-8 цс 15, предметом якої був спір про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та про визнання недійсним іпотечного договору.

Так, відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлючачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя тощо, в якому вона проживає.

Оскільки, на момент укладення оспорюваного договору 28.03.2008 року дитина іпотекодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг десяти років, не мав права користуватися переданим в іпотеку майном житловим будинком розташованим по вул. Дзержинського, 66 с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області, то немає законних підстав для визнання договору іпотеки недійсним, у звязку з відсутністю згоди органу опіки та піклування на його укладення.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, розташований по вулиці Дзержинського, 66 с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області.

На підставі вище викладеного, суд в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З метою захисту прав відповідачів, гарантованих статтею 3 Конституції України, суд враховуючи всі обставини, приходить до висновку про відстрочку виконання даного рішення до закінчення опалювального сезону.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 4019 грн. 40 коп., про що свідчать платіжні доручення від 19.02.2015 року /а.с. 1, 22, 23/.

З врахуванням того, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд в силу ст.88 ЦПК України приходить до висновку про присудження ПАТ «ПриватБанк» судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вище викладене дає суду підстави для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ «ПриватБанк» понесених ним при зверненні до суду судових витрат, зокрема, судового збору.

На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551, 611, 614 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 209, 212-215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Звернути стягнення на будинок загальною площею 78,60 , житловою площею 56,40 який розташований за адресою: с. Мазурівка, вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКМП-305 від 18.03.2008 року в розмірі 26762,52 доларів США (421777,37 гривень), шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №МКМП-305/1 від 19.03.2008 року) публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 з укладанням від свого імені договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування., з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: с. Мазурівка, вул. Дзержинського, 66 Чернівецького району Вінницької області.

Відстрочити виконання даного рішення до закінчення опалювального сезону 15 квітня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, понесені при зверненні до суду, зокрема, 4019 /чотири тисячі дев*ятнадцять/ гривень 40 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 01.04.2016 року.

Суддя: Цимбалюк Л.П.