Справа № 303/4733/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готра Т.Ю.,

суддів Леска В.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі по тексту ПАТ КБ «Приват Банк») оскаржило в апеляційному порядку рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року, яким позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором від 20 липня 2006 року в сумі 53599, 24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 травня 2015 року становить 1132551, 94 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить змінити зазначене рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

У судовому засіданні представник ПАТ «Приват Банк» ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, просив таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2006 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKН0GК00001655, згідно якого позичальник отримала кредит в сумі 25423 доларів США строком повернення до 19 липня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 13-15).

На забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 20.07.2006 між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк») та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором від 20.07.2006 № MKН0GК00001655 (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані його позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно розрахунку заборгованості за договором, ОСОБА_1 належним чином своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, у звязку з чим станом на 26 травня 2015 року її заборгованість за кредитним договором становить 67305,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26 травня 2015 року становить 1422160 грн. 78 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту 21067,87 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 19735,36 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 3326,40 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобовязань 23175,66доларів США (а.с. 4-7).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як розяснено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, із змінами і доповненнями, - при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Предявлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до пунктів 11,12 договору поруки від 20.07.2006 року, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Порука за цим договором припиняється після закінчення трьох років з дня настання терміну повного погашення кредиту за кредитним договором (а.с.17).

Пунктом 5 зазначеного договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником якого-небудь зобовязання, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання.

Таку вимогу позивачем надіслано на адресу відповідача ОСОБА_2 11 червня 2015 року (а.с. 10).

Разом з цим, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2009 року, що набрало законної сили, позов Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» ) задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20 липня 2006 року в розмірі 21014,64 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 56-58).

Отже, з зазначеного рішення суду слідує, що звернувшись до суду з указаним позовом позивач змінив строк виконання основного зобов'язання. А тому, з урахуванням умов договору поруки, починаючи з 15 липня 2012 року порука є припиненою у звязку із закінченням трьох років з дня настання терміну повного погашення кредиту за кредитним договором.

Враховуючи що кредитор, користуючись своїм правом, змінив строк виконання основного зобов'язання, однак у визначений строк, не пред'явив вимоги до поручителя, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України та умов договору поруки від 20 липня 2006 року - порука є припиненою, а відтак підстави для стягнення з поручителя ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ПАТ КБ «Приват Банк» відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегіясуддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :