Справа № 473/904/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"06" квітня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

24.02.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини після смерті 08.10.1995 року батька ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу її в володіння спадковим майном.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначала, що вона є спадкоємицею за законом першої черги на майно померлого, яке складається з житлового будинку №40 по вул. Покровській (Халтуріна) у м. Вознесенську, на момент його смерті була малолітньою особою і фактично прийняла цю спадщину шляхом вступу в володіння спадковим майном: має будинкову книгу на вказаний житловий будинок та оригінал правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності на житловий будинок договір купівлі-продажу від 21.02.1980 року.

Посилаючись на те, що встановлення факту прийняття спадщини має для неї юридичне значення і нотаріус видати свідоцтво про право спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 не може, оскільки стверджує, що законний представник малолітнього спадкоємця не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від імені неповнолітньої, заявниця просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_3 - в судовому засіданні заперечень проти заяви не має.

Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця є спадкоємцем за законом першої черги після смерті 08.10.1995 року батька ОСОБА_2, іншими спадкоємцями цієї черги були батьки спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які спадщину прийняли шляхом подачі заяви до нотаріальної контори зазначивши, що спадкоємцем також є неповнолітня донька спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Законний представник малолітньої ОСОБА_1 мати ОСОБА_6 з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини від імені доньки не зверталася, що підтверджується відповіддю нотаріуса. Після смерті батьків спадкодавця спадщину прийняла їх донька заінтересована особа по справі ОСОБА_3

Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину не тільки у разі подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем її відкриття протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, але і якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Між тим, законний представник неповнолітнього спадкоємця заявника по справі не звертався до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті 08.10.1995 року батька ОСОБА_2. Тобто, заявник вважається таким спадкоємцем, що пропустив строк для прийняття спадщини.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14 червня 1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Зміст довідки голови квартального комітету №34 від 17.03.2016 року про те, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним в м.Вознесенську по вул. Покровська (Халтуріна), 40 проживала донька ОСОБА_1 (заявник) спростовується заявою спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини, де вони вказують її місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. Будинковою книгою також не підтверджено проживання заявника у м.Вознесенську по вул. Халтуріна, 40 у 1995-1996 роках.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців (п. 113 вищевказаної Інструкції).

Посилання заявника на те, що в його розпорядженні на цей час (час розгляду справи за сплином більше 20 років з часу смерті спадкодавця) знаходяться правовстановлюючі документи на будинок, не може бути доказом того, що ці документи перебували у позивача в період з 08.10.1995 року по 08.04.1996 року, та він фактично вступив в цей період в управління спадковим майном. Крім того, заінтересована особа по справі пояснила, що оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку після смерті ОСОБА_2 перебував у його батька ОСОБА_4 до дня його смерті (09.12.2002 року).

За таких обставин, суд вважає, що заявником не доведено факту прийняття спадщини після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим будинком.

Тому вимоги ОСОБА_7 про встановлення такого факту задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.Є.Старжинська