АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/527/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власниками домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 у частках ОСОБА_6 11/20, ОСОБА_7 9/20.

Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 368 кв.м.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2014 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_6 виділено частину земельної ділянки площею 185 кв.м., ОСОБА_7 виділено частину земельної ділянки площею 152 кв.м., в спільному користуванні залишено частину земельної ділянки площею 31 кв.м.

6 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого ОСОБА_8 є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Тобто нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належить позивачам на праві власності.

Позивачі звертались до нотаріуса з заявою про внесення змін у вказане свідоцтво але їм було відмовлено.

На підставі викладеного позивачі просили визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 2015 року згідно якого ОСОБА_8 є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що при видачі правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця ОСОБА_10 на домоволодіння по АДРЕСА_1, відбулась технічна помилка в нумерації будинку, що не може слугувати підставою для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину виданого за заповітом.

Однак з такими мотивами суду погодитись не можна.

Частиною 1 статті 1301 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 6 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10 є ОСОБА_8. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 24.10.1980 року за р.№1-8401, свідоцтва про право власності, виданого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 24.10.1980 року за №1-8399, зареєстрованих в Черкаському обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 18.12.1980 року №2730. Житловий будинок з прибудовами та підвалом під літ. «Л-1, л, л1 , пд.», цегляний, загальною площею 82.2 кв.м., житловою площею 48.5 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літ. «У». (а.с.9,29)

29 липня 1963 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження.(а.с.81)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок НОМЕР_1 від 7.02.1969 року житловий будинок з приналежними до нього будовами за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11.(а.с.90)

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.1980 року, виданого першою Черкаською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна ОСОБА_11 є його дружина ОСОБА_10. Спадкове майно складається з ? частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 виданого відділом комунального господарства 7.02.69 року та зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації за №2733. Жилий будинок цегляний розташований на земельній ділянці розміром 2458 кв.м.(а.с.49)

Згідно свідоцтва про право власності від 24.10.1980 року, виданого першою Черкаською державною нотаріальною конторою ОСОБА_10 , про належність права власності ? частки в спільному майні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Будинок цегляний, загальна житлова площа якого 48.5 кв.м., розташований на земельній ділянці розміром 2458 кв.м.(а.с.50)

Вказані правовстановлюючі документи, на підставі яких 6 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10 є ОСОБА_8 ніким не були оспорені і їх законність не є предметом позовних вимог в даній справі, а згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також позивачі, звертаючись до суду з позовом, не зазначають про спір за право власності на об'єкти майна зазначені в оспорюваному свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 2015 року, а саме на житловий будинок з прибудовами та підвалом під літ. «Л-1, л, л1 , пд.», цегляний, загальною площею 82.2 кв.м., житловою площею 48.5 кв.м. та надвірні споруди: гараж під літ. «У».

Таким чином ОСОБА_8 мав право на спадкування, правовстановлюючі документи на підставі яких було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом не визнавались недійсними, відповідно право власності на вказане в оспорюваному свідоцтві майно належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини (ст..1218 ЦК України), а тому підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 лютого 2015 року - відсутні.

Саме із зазначених мотивів позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших мотивів.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково, а рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 грудня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :