154/322/16
2/154/194/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої: судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Грабовської Г.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась одна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2010 року від 21.09.2010 року, з відповідача в її користь, на утримання сина ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2010 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до рішення зазначеного суду від 24.09.2010 року, з ОСОБА_5 в її користь на її утримання у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

У зв`язку з досягненням дитиною зазначеного віку, аліменти на її утримання відповідач вже не сплачує. Дитина знаходиться на повному її утриманні, часто хворіє і їм бракує коштів на придбання ліків, одягу, продуктів харчування. На даний час відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, а тому в змозі допомагати дитині матеріально.

Просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На попереднє судове засідання позивач не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити та слухати справу у її відсутність.

Відповідач на попереднє судове засідання не з`явився, подав суду заяву згідно якої позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність.

Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони з 14.02.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого являється сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2010 року від 21.09.2010 року, з відповідача в користь позивача, на утримання сина ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2010 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Судом також встановлено, що відповідно до рішення зазначеного суду від 24.09.2010 року, з ОСОБА_5 в користь позивача на її утримання у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

З письмових матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку, відповідач аліменти на утримання дружини вже не сплачує.

Судом встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні позивача та часто хворіє. Відповідач офіційно працює та отримує стабільний дохід, що стверджується довідкою з місця роботи відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що на утриманні відповідача є інша неповнолітня дитина, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу).

З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13, котра згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи визнання позову відповідачем, та з урахуванням матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають повному задоволенню.

При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду чинності, а не з дня подання позову до суду.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України ст.ст. 183, 184, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2010 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Н.В. Пікула