Справа № 147/476/16-ц
Провадження № 2-о/147/22/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Костюк Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Четвертинівської сільської ради про визнання свідоцтва про право власності дійсним та належним спадкодавцю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним цивільним позовом, згідно якого просив суд в порядку позовного провадження визнати свідоцтво про право власності дійсним та належним спадкодавцю.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Відповідно до п.п. 3,5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або зазначення наявності підстав для звільнення від доказування; відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, її прохальної частини позивачем заявлено в одній вимозі кілька вимог. Зокрема, одночасно із визнанням дійсним свідоцтва про право власності, вирішити питання належності цього документу спадкодавцеві. Тобто, позивачем фактично предявлено до суду одночасно дві позовні вимоги, які є самостійними та підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.);у справах окремого провадження 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,60 грн.)

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічні розяснення містить і постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10.

Натомість позивачем всупереч вказаним нормам до матеріалів позову приєднано лише один платіжний документ про сплату судового збору на суму 275,60 грн.

Крім того, звертаючись до суду з вимогою про визнання дійсним свідоцтва про право власності, позивач всупереч вимогам п.п. 5,6 ч. 2, ст. 119 ЦПК України, не зазначив обставин з посиланням на відповідні докази про наявність спору між сторонами щодо цього, внаслідок якого порушені права позивача, а також як такий спосіб захисту, обраний позивачем співвідноситься із способами захисту, визначеними ч.2 ст. 16 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивачу слід визначитись із способом захисту свого права, вказати обставини та зазначити докази щодо цього, а також сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За викладених обставин, суд вважає необхідним дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 119,121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Четвертинівської сільської ради про визнання свідоцтва про право власності дійсним та належним спадкодавцю залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків тривалістю три дні з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя