Справа № 760/602/16-ц
Провадження № 2-о/760/95/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Демидовської А.І.

при секретарі - Шевченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт її належності та належності її батька до національності «поляк».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жеребки Чуднівського району Житомирської області.

19 січня 1963 року між заявницею та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія НОМЕР_1), при цьому після реєстрації одруження заявниці було присвоєно прізвище ОСОБА_4, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 19 січня 1963 року зроблено відповідний запис №439.

При цьому, під час видачі вказаного документу помилково було зазначено національність заявниці як «українка», без достатніх на те підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно 15 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області заявниця - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 26 червня 1950 року складено відповідний акт №816, батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Батько заявниці, ОСОБА_5, був уродженим поляком, сповідував римо-католицьку віру і проживав на території України, дотримуючись традицій цієї національності.

Заявниця також виховувалась відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята та вважає себе полячкою.

Родичі заявниці також за національністю є поляками.

Так, рідний брат ОСОБА_8 є поляком, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 26 травня 1953р. в якому останній зазначений батьком ОСОБА_9 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, виданого 04 травня 1941р., в якому зазначений батьком ОСОБА_10.

Племінниця заявниці - ОСОБА_11 є полячкою, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_4 виданого 09 лютого 1973 року.

Племінник заявниці - ОСОБА_10 також є поляком, що підтверджено свідоцтвом про народження виданого 18 червня 1993 року відділом записів актів громадянського стану виконкомом Житомирської міської ради та довідкою Корольовським районним відділом УМВС в Житомирській області №2134 від 23 лютого 2010 року про те, що в графі заяви Ф-1 про видачу паспорта гр. СРСР серії НОМЕР_5 виданого 26.02.1976р. Корольовським районним відділом УМВС в Житомирській області на його ім'я зазначено національність - поляк.

На даний час в жодному іншому документі, окрім свідоцтва про народження, які видавались заявниці, не вказано національності, даних про їх існування немає, єдиним належним документом, який дійсно підтверджує народження в сім'ї польських римо-католиків та приналежність до польської національності є архівна довідка № М/1099 від 10.04.2015 року, отриманою на запит в Державному архіві Житомирської області.

З вказаної довідки вбачається, що у метричній книзі реєстрації народжень по римо-католицькій парафії містечка Краснопіль Житомирського повіту за 1892 рік зазначено, що батько заявниці - ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Степок; дата хрещення: 30 серпня 1892 року, запис реєстрації №94. Батько: міщанин ОСОБА_13, мати: ОСОБА_14, уроджена Борковська.

З метою встановлення приналежності батька заявниці - ОСОБА_12 та діда ОСОБА_15 до польської національності, остання звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз, при цьому надавши архівну довідку № М/1099 від 10.04.2015 року та додатки до неї.

Як вбачається з експертного висновку №056/705 від 15 жовтня 2015 року встановлення міжмовних відповідностей та внутрішньомовних і міжмовних варіантів прізвищ та імен, пов'язаних з польською національною традицією, має низку специфічних особливостей. У практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки відхилень при написанні українською й російською мовами польських прізвищ та імен, до складу яких входять звуки, яким відповідають українські літери І, И, Е, Є, а також відтворення чи ігнорування в перекладі власної назви палаталізації окремих приголосних, асиміляційних явищ, подвоєння приголосних і т. ін. (див. Никонов В.А. Поляки // Системы личных имен у народов мира. М.: Наука, 1989. - С. 255). У багатьох випадках відтворення польської власної назви може відбуватися через посередництво російської або якоїсь іншої мови, як з опорою на фонетичну форму імені, так і з опорою на його графічну форму. Відомі непоодинокі випадки розбіжностей у написанні власних назв, зумовлені використанням у документальних записах їх варіантних та субнормативних форм. Зокрема, польське прізвище ОСОБА_21, транслітероване російськими літерами, набуває вигляду ОСОБА_18, а внаслідок фонетичної адаптації до української мовної практики - форми ОСОБА_10. Сучасна ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з мовними нормами, які діяли в минулому, і тими, які діють сьогодні в країнах, де видано відповідні документи.

З урахуванням зазначеного, записи прізвища ОСОБА_10 / ОСОБА_10 (свідоцтво про народження ОСОБА_2, запис батько ОСОБА_5), ОСОБА_18 / ОСОБА_18 (архівна довідка, запис російською мовою ОСОБА_18; архівна довідка, запис реєстрації народжень, запис російською мовою батько ОСОБА_19) і рос. ОСОБА_20 / ОСОБА_20 (метрична книга краснопільської римо-католицької парафіяльної церкви, записи російською мовою /старий правопис/ ОСОБА_20, ОСОБА_21) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Аналіз документальних записів особового імені ОСОБА_21 (прототип - ОСОБА_21) та орфографічні й фонетичні особливості прізвища, відображені в його транскрибованій формі (ОСОБА_19, ОСОБА_21, прототип - ОСОБА_21) дають підстави стверджувати, що вони мають польське походження, а їх носіями є представники польської етнокультурної традиції.

У зв'язку з вищевикладеним та тим, що близькі родичі заявниці були поляками, заявниця вважає, що має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Також зазначає, що встановлення факту національності за заявницею та її родичами необхідно останній для звернення до Консульства Польської республіки для отримання «Карти поляка», тобто породжує правові наслідки.

Так, відповідно до ст.2 Закону Республіки Польща «Про Карту Поляка», який був прийнятий сеймом 7 вересня 2007 року, Карту Поляка може отримати:

особа, яка декларує власну приналежність до Польського Народу та відповідає наступним вимогам:

- знає польську мову хоча б на початковому рівні та вважає її своєю рідною мовою;

-знає та культивує польські традиції та звичаї;

- в присутності консула Республіки Польща або уповноваженою ним особи складе письмову декларацію про свою приналежність до Польського Народу;

- надасть докази, що хоча б один з батьків (мати або тато), дід або бабця, або ж прадід та прабабця (обидва) були польської національності або ж мали польське громадянство.

На підставі викладеного просила заяву задовольнити.

Представник заявниці в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив лист, в якому при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу розглядати без його участі.

Суд, врахувавши заяву представника заявниці, заяву заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) є донькою ОСОБА_12, даний факт підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 15 квітня 2015 року.

Найближчі родичі заявниці мають національність «поляк», а саме: брат ОСОБА_8, племінниця ОСОБА_11 та племінник ОСОБА_10.

Заявниця продовжує шанувати традиції своєї сім'ї, сповідує римо-католицьке віросповідання.

Як пояснив в судовому засіданні представник заявниці, в сім'ї заявниці з дитинства дотримувались польських традицій, сповідували римо-католицьке віросповідання, були охрещені в костелі, святкували всі католицькі свята, вивчали польську мову.

Батько заявниці - ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Степок, у сім'ї міщанина ОСОБА_15 та ОСОБА_14, уродженки Борковської, про що у метричній реєстрації народжень по римо-католицькій парафії містечка Краснопіль Житомирського повіту зроблено відповідний запис.

Наявність польського коріння як у заявниці так і її батька також підтверджує експертний висновок №056/705 від 15 жовтня 2015 року відповідно до якого записи прізвища ОСОБА_10 / ОСОБА_10 (свідоцтво про народження ОСОБА_2, запис батько ОСОБА_5), ОСОБА_19 / ОСОБА_19 (архівна довідка, запис російською мовою ОСОБА_18; архівна довідка, запис реєстрації народжень, запис російською мовою батько ОСОБА_19) і рос. ОСОБА_21 / ОСОБА_21 (метрична книга краснопільської римо-католицької парафіяльної церкви, записи російською мовою /старий правопис/ ОСОБА_20, ОСОБА_21) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Аналіз документальних записів особового імені ОСОБА_21 (прототип - ОСОБА_21) та орфографічні й фонетичні особливості прізвища, відображені в його транскрибованій формі (ОСОБА_19, ОСОБА_21, прототип - ОСОБА_21) дають підстави стверджувати, що вони мають польське походження, а їх носіями є представники польської етнокультурної традиції.

Заявниця у своїй заяві просила встановити факт своєї приналежності та її батька до національності «полька» та «поляк» відповідно, на що слід зазначити наступне.

Встановлення вказаного факту дасть можливість відновити заявниці національність, встановити національну приналежність та підтвердити польське походження.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно з ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявниця довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, в судовому засіданні достовірно встановлено юридичний факт належності заявниці до національності «полька», а її батька до національності «поляк»

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що національність ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жеребки Чуднівського району Житомирської області - «полька».

Встановити факт, що національність ОСОБА_12, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Степок - «поляк».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І. Демидовська