Ухвала

іменем україни

05 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив припинити право ОСОБА_3 з 01 січня 2014 року на отримання аліментів та звільнити його з 01 січня 2014 року від сплати аліментів, посилаючись на те, що в судовому засіданні встановлено, що з 01 січня 2014 року діти проживають разом з ним.

Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року заяву задоволено.

Припинено право ОСОБА_3 з 01 січня 2014 року на отримання від ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звільнено ОСОБА_2 з 01 січня 2014 року від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2012 року на користьОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року скасовано додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що при розгляді заяви ОСОБА_2. про ухвалення додаткового рішеннявирішено вимоги, які не було заявлено у позові та щодо яких судовим рішенням апеляційної інстанції встановлено інші обставини, які не підлягають повторного доказування.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права при її постановленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян