справа № 664/1919/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Олешківського району Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 За позовом ОСОБА_1 ., є власником зазначеного житлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року, за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2, 1983 року народження, який в будинку не проживає більше трьох років.

В судовому засіданні позивач пояснив, що купив вказану квартиру у 2013 році. Виявилося, що у будинку зареєстрований ОСОБА_2, який не являється родичем позивача. З моменту купівлі квартири відповідач у вказаній квартирі не проживав.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце проведення судового засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 бачив кілька разів: у 2006, 2009, 2010, 2012 році. Про те, що це саме ОСОБА_2, знає зі слів його матері - ОСОБА_4, колишньої власниці квартири. Востаннє бачив відповідача у 2012 році, у квартирі він був тоді всього два дні з дружиною. За словами матері ОСОБА_2 проживає в Києві. З 2012 року ОСОБА_2 в квартирі жодного разу бачив, його особисто не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 вже близько 3 років зі своїм сином ОСОБА_1. Приїхала з сином в 2013 році, прописалася в 2014 році. ОСОБА_2 не знає, ніколи не бачила, він ніколи не з'являвся за цією адресою.

За копією договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1.

За копією витягу № 1233939 від 14.03.2013 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2013 року.

За копією довідки виконавчого комітету Олешківської міської ради від 30.08.2016 року № 4841 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1. Також за вказаною адресою зареєстровані - мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб… Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі зазначеного, можна зробити висновок, що реєстрація особи за місцем проживання надає їй можливість користування житлом.

Враховуючи, що законодавством України не передбачено порядку втрати права користування житлом особою, яка не є членом сім'ї власника та у такої особи відсутній договір найму житла, суд відповідно до ч. 8 ст. 8 Цивільного процесуального кодексу України застосовує до спірних правовідносин закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогію закону), а саме положення, які містяться в ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тому, оскільки відповідач добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідач не являється членом сім'ї позивача, не проживає в будинку більше трьох років, то ним порушено право власності (розпорядження власністю на свій розсуд) позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законним і підлягає захисту. У зв'язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі зі сплати судового збору належить віднести на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 63, 64, 74, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П