У Х В А Л А

Справа № 183/746/16 № 2-з/183/11/16

19 лютого 2016 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-і особи: ОСОБА_5 приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_6 приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстраційна служба Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності.

19 лютого 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач вказує, що при розгляді справи № 183/2164/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вже була винесена ухвала суду від 09.04.2015 року про забезпечення позову, яка не була виконана, тому 10 квітня 2015 року ОСОБА_2 здійснила відчуження належної їй 1/2 частини домоволодіння № 32 по вул. Осипенко у м. Новомосковську, Дніпропетровської області шляхом укладення договору дарування зі ОСОБА_3 відповідачем по справі, а потім ОСОБА_3 здійснив відчуження 1/2 частини домоволодіння № 32 по вул. Осипенко у м. Новомосковську, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_7

В позові позивач зазначає, що договір дарування суперечить ЦК, іншим законам України, а також моральним засадам суспільства. На підставі ст.ст. 215,216, 235 ЦК України, позивач просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку №32 по вул. Осипенко м. Новомосковська, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на вказане домоволодіння, що належить на праві власності ОСОБА_7 ( відповідач-3) з метою недопущення продажу ( відповідачем-3) вказаної частини домоволодіння, що ускладніть або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її находження без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, - суд за заявою осіб, які беруть участь по справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, - позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вивчивши прикладені до позову документи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд враховує, що причинами, в звязку з якими потрібно забезпечити позов, є необхідність забезпечити виконання рішення суду щодо відновлення порушеного права позивача.

Як роз'яснено у п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частини домоволодіння № 32 по вул. Осипенко у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, який належить на праві власності ОСОБА_4, на підставі договору дарування, який здійснив 17.09. 2015 року на її користь ОСОБА_3

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частини домоволодіння № 32 по вул. Осипенко у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, який належить на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі договору дарування, який здійснив 17.09. 2015 року на її користь ОСОБА_3

Копію ухвали про забезпечення позову негайно направити заявнику ОСОБА_8 та відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Копію ухвали для виконання направити до ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області.

Про накладення арешту на 1/2 частини домоволодіння № 32 по вул. Осипенко у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, який належить на праві власності ОСОБА_4, повідомити суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її негайного виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.І. Юрєва