Справа № 236/745/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівлю виробничого призначення, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівлю виробничого призначення - на водонапорну башню, що розташована за адресою: м. Лиман, вул. Ведя, 14 "а".

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України а саме: до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015).

Законом України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору, а саме за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не меньше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4).

Подана позовна заява має майновий характер, тому розмір судового збору за її подання повинен визначатися згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно роз"яснень, що містяться в п. 16 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності за майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Враховуючи, що до позовної заяви позивачем доданий Зведений акт вартості водонапорної башні, яка навіть станом на 31.10.2006 року становила 104552 грн., визначена позивачем ціна позову в розмірі 7500 грн. вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на момент пред'явлення позову.

Оскільки на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, попередній розмір розмір судового збору за подачу заяви становить 1045,52 грн. (1% від 104552 грн.), позивачем сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн., таким чином підлягає доплаті судовий збір у розмірі 494,32 грн.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивач в позовній заяві зазначає, що між нею та відповідачем 14.02.2007 року був укладений договір купівлі-продажу будівлі, проте копія вказаного договору суду не надана; зазначаючи, що з 2007 року до теперішнього часу вона не зареєструвала право власності на нерухоме майно не надала жодного доказу щодо поважності причин до цього; посилаючись на рішення третейського суду від 27.02.207 року, не надала доказів щодо неможливості його виконання.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будівлю виробничого призначення - залишити без руху. .

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -