Справа № 495/3344/15-ц
30 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, Білгород-Дністровської міської філії Державного підприємства «Одеський регіональний центр Державного земельного кадастру», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору садівничий кооператив «Рассвет» про скасування рішення, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсною його реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та витребування земельної ділянки і частини садового будинку із чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, Білгород-Дністровської міської філії Державного підприємства «Одеський регіональний центр Державного земельного кадастру», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору садівничий кооператив «Рассвет» та після уточнення своїх позовних вимог просить суд визнати недійсним рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 23 липня 1999 року №28 «Про надання у колективну власність земельної ділянки садівничому кооперативу «Рассвет» та передачу земель у приватну власність членам садівничого кооперативу» в частині передачі громадянам членам садівничого кооперативу «Рассвет» ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки №359 площею 0,038 га та ОСОБА_2 земельної ділянки №359 а площею 0,050 га; визнати недійсним рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради від 23 липня 1999 року №28 «Про надання у колективну власність земельної ділянки садівничому кооперативу «Рассвет» та передачу земель у приватну власність членам садівничого кооперативу» в частині видачі громадянам-членам садівничого кооперативу «Рассвет»: ОСОБА_3 ОСОБА_4 акту на право власності на земельну ділянку №359 площею 0,038 га та ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку №359 а площею 0,050 га.; визнати недійсним державний акт серії І-ОД №073574 на право власності на земельну ділянку №359 виданий ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію; визнати недійсним державний акт серії І-ОД №073504 на право власності на земельну ділянку №359 а виданий ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію (т. 1 а.с. 89-95).
В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності та витребування земельної ділянки і частини садового будинку із чужого незаконного володіння та після уточнення своїх позовних вимог просить суд відновити межу між земельними ділянками №359 і №359-а, відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськвиконкому від 16 березня 1979 року №203, яку провести вздовж земельних ділянок на відстані 1,7 метрів садового будинку №359-а ОСОБА_2, визнати площу земельної ділянки №359-а вказану в цьому рішенні 0,05 га; повернути із незаконного володіння ОСОБА_3 і ОСОБА_1 земельну ділянку №359-а площею 0,05 га та частину садового будинку №359 а, загальною площею 29,1 кв.м., належних ОСОБА_2; визнати недійсною приватизацію земельної ділянки №359 та недійсним державний акт на право приватної власності, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку №359 площею 0,038 га. (т.2 а.с. 44).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 було прийнято та обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 59-60).
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, Білгород-Дністровської міської філії Державного підприємства «Одеський регіональний центр Державного земельного кадастру», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору садівничий кооператив «Рассвет» про скасування рішення, визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсною його реєстрації було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6 уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, представник Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, п. 2 рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів від 16.03.1979 року № 203 «Про затвердження проекту перепланування ділянок 30-го будівельного кварталу колективного саду філіалу «Антарктика» було затверджено проект перепланування ділянок будівельного кварталу № 30 та встановлено наступний порядок використання ділянок зайнятих під надлишками та пустирями:
- за рахунок надлишків ділянок № 352, 353, 354 і частини вільних земель утворити ділянку № 353 «А» площею 360 кв.м. біля кордонів смуги відведення;
- за рахунок надлишків ділянок № 355 і 356 та 100 кв.м. прилеглих вільних земель утворити ділянку № 355 «А» площею 486 кв.м.
- за рахунок надлишків ділянок № 359 і 130 кв.м. прилеглих вільних земель утворити ділянку № 359 «А» площею 486 кв.м.
- за рахунок надлишків ділянок № 357 і 358 та 80 кв.м. прилеглих вільних земель утворити ділянку № 357 «А» площею 600 кв.м.
Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Матеріалами справи та Вищим Спеціалізованим Судом України в ухвалі від 10.09.2014 року (т.2 а.с.171), що є чинним, встановлено, що відповідно до списку членів СТ «Антарктика» за ОСОБА_7 була закріплена садова ділянка № 359, а за ОСОБА_2 ділянка № 359 «А». В подальшому, рішенням виконкому Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів № 883 від 20.07.1995 року земельні ділянки № 359, 359 «А» були приєднані до СК «Рассвет».
18 вересня 1996 року на 11(10) сесії ХХІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутатів прийнято рішення №182 (180), яким вирішено видати свідоцтво про право приватної власності ОСОБА_8, власнику дачі №359.
Відповідно до п.76 додатку №1 до рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутаті від 23.07.1999 року № 28, ОСОБА_2 передано в приватну власність земельну ділянку № 359 «А», для ведення садівництва із земель СК «Рассвет», загальною площею 0,050 га, в тому числі під садами - 0, 045 га, під будівлями - 0,005 га.
Відповідно до п. 77 додатку № 1 до рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутаті від 23.07.1999 року, № 28, ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку № 359, для ведення садівництва із земель СК «Рассвет», загальною площею 0,038 га, в тому числі під садами 0,036 га, під будівлями 0,002 га.
За життя ОСОБА_7 склала заповіт на користь доньки ОСОБА_1
02 червня 2000 року ОСОБА_7 (мати ОСОБА_1В.) померла.
09 березня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар земельну ділянку №359, розташовану на території Затоківської селищної оади, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, СК "Расвет", площею 0,038 га.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2009 року, по справі №2-82 встановлено факт належності ОСОБА_7, померлій 02 червня 2000 року, на праві приватної власності 78/100 часток у садовому будинку №359, господарського блоку літ. "Б", господарського блоку літ. "В", вбирвльні літ "Г" в СК "Рассвет", Лиманського курортного району смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області на земельній ділянці загальною площею 828 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме 78/100 часток у садовому будинку літ. "А2, господарський блок літ. "Б", господарський блок літ. "В", вбиральню літ. "Г" в СК "Рассвет" Лиманського курортного району смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області №359, що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 828 кв.м.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 лютого 2009 року у справі №2-2301 у задоволенні позову правління СК "Рассвет" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, припинення використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, передачу земельної ділянки №359 у розпорядження Затоківської селищної ради відмовлено. Вказане рішення ухвалою Верховного Суду України від 31 грудня 2009 року було залишено без змін.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи, зокрема, з чисельних письмових відповідей органів внутрішніх справ на звернення ОСОБА_2 щодо протиправних дій ОСОБА_1 стосовно належної їй земельної ділянки № 359 «А», вбачається, що ОСОБА_1 проводила демонтаж забору, що відокремлював суміжні ділянки, чим порушила границі земельних ділянок № 359 і 359 «А» та їх межові знаки, що порушує майнові права ОСОБА_2 (том №2, а.с. 7, 9, 10-16).

Крім того, в судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 неодноразово звертала увагу суду на те, що ОСОБА_1 захопила земельну ділянку № 359 «А», яка належить ОСОБА_2 та користується нею на власний розсуд в особистих цілях, що грубо порушує цивільні права ОСОБА_2, які потребують судового захисту. Протилежне під час судового розгляду справи ОСОБА_1 суду не доведено, доводи ОСОБА_2 спростовані не були.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Щодо незаконного заволодіння ОСОБА_1 садовим будинком, який нібито належить ОСОБА_2 та розташований на спірній ділянці, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог в цій частині, оскільки ОСОБА_2 та її представник не надали суду жодних належних та допустимих доказів наявності самого будинку та зареєстрованого речового права власності у ОСОБА_2 на нього.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання недійсною приватизацію земельної ділянки № 359 та недійсним державного акту на право приватної власності, виданого ОСОБА_3, площею 0,038 га, з огляду на наступне.

У відповідності до п.5 постанови Пленуму ВСС України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Беручи до уваги фактичні обставини справи, суд не може встановити наявність порушень земельного законодавства чи прав ОСОБА_2 в момент передачі земельної ділянки №359 у влісність ОСОБА_3 та оформлення державного акту на вказану ділянку.

Тобто докази про порушення норм земельного заонодавства чи інших норм Затоківською селищною радою та іншими особами суду не представлені. Обсяг інших наданих ОСОБА_2 доказів не достеменно обгрунтовує заявлені вимоги щодо скасування державного акту і визнання недійсною приватизацію. Тому приймати рішення про задоволення позовних вимог за наявними матеріалами суд не вправі, оскільки це може призвести до порушення права приватної власності відповідача.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таке ж твердження міститься і у ст. 41 Конституції України, в якій зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене та обставини справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 частково, а саме в частині відновлення меж земельних ділянок № 359 і № 359 «А» відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськвиконкому від 16 березня 1979 року №203 згідно плану, та повернення земельної ділянки ОСОБА_2, тим самим відновити цивільні права останньої, які потерпіли змін.

Керуючись СТ.СТ. 41, 319 ЦК України, ст. ст. 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та витребування земельної ділянки і частини садового будинку із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Відновити межу між земельними ділянками № 359 і № 359 «А» відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськвиконкому від 16 березня 1979 року №203 згідно плану.

Повернути із незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельну ділянку № 359 «А» площею 0,050 га ОСОБА_2.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: