Справа № 544/1177/16-ц
№ пров. 2/544/552/2016
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 жовтня 2016 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

при секретарі секретаря Ралець О.С.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення часток у житловому будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 13 жовтня 2009 року помер його батьк ОСОБА_3, а 01 березня 2016 року померла мати ОСОБА_4. Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно, зокрема на житловий будинок №81а з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області. Він як спадкоємець за законом та заповітом, що був складений матірю за життя, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невизначеністю часток у вищевказаному спадковому майні. У свідоцтві про право власності на житловий будинок від 21 червня 2000 року, яке видано ОСОБА_2 сільською радою Пирятинського району, власниками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Одночасно у свідоцтві вказано, що житловий будинок належить їм на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. Враховуючи вищевикладене позивач просить визначити ідеальні частки в розмірі ? частини за кожним із співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у житловому будинку №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці, Пирятинського району Полтавської області.

Позивач на позовних вимогах наполягає та просять суд розглянути справу без його участі, про що надав суду відповідну письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій вказав, що з позовом згоден, та просить розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 21 червня 2000 року (а.с.11) на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння № 22 по вул. Центральна в с. Білоцерківці Пирятинського району.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради №388 від 29 червня 2016 року, домоволодінню, в якому постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_4, присвоєно адресу: вул. Шевченка, 81а, с. Білоцерківці, Пирятинський район, Полтавська область, згідно рішення сьомої сесії пятого скликання ОСОБА_2 сільської ради від 16 листопада 2006 року (а.с.12).

13 жовтня 2009 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку в домоволодінні №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого усе своє майно, яке йому належить і буде належати на день його смерті, він заповів своєму синові ОСОБА_1 (а.с.60).

Позивач прийняв спадщину після померлого батька шляхом подання до Пирятинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.52). Спадкоємець ОСОБА_4 відмовилась від обовьязкової долі в спадщині (а.с.65). Інших спадкоємців немає, про що свідчить заведена до майна померлого 13 жовтня 2009 року ОСОБА_3 спадкова справа №176/2011 (а.с. 50-77).

02 липня 2011 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5.2059 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.75).

01 березня 2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на частку в домоволодінні №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого усе своє майно, яке їй належить і буде належати на день її смерті, вона заповіла своєму синові ОСОБА_1.

Позивач прийняв спадщину після померлої матері шляхом подання до Пирятинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.34).

Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обовязкову частку немає, про що свідчить заведена до майна померлої 01 березня 2016 року ОСОБА_4 спадкова справа №182/2016 (а.с. 33-48).

Син померлих ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР №0030325 (а.с. 7), звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району, проте отримав відмову (а.с.19) у зв'язку з тим, що вищевказане домоволодіння належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 й їх частки в цьому майні не визначені.

Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом установлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлих співвласників та розяснено вирішення цього питання в судовому порядку.

В абзаці 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

У пункті 3.4 Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визначити, що частки померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на будинок №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району становлять по 1/2 частині кожному.

Керуючись ст. ст.5-11, 60, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення часток у житловому будинку - задовольнити.

Визначити, що частки померлого 13 жовтня 2009 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлої 01 березня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в праві спільної сумісної власності на будинок №81а по вулиці Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області - становлять по 1/2 частині за кожним.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. В. Нагорна