АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і 15% річних, а всього 315984,77 грн. та сплачену суму судового збору. (а.с.2-4)

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.18)

21 квітня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 На обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач отримав дозвіл на роботу за кордоном і бажає виїхати з країни відчуживши все наявне в нього майно. (а.с.27-30)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на нерухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с. 36 матеріали цивільної справи а.с. 36)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, незаконність ухвали про забезпечення позову просив її скасувати. На обґрунтування скарги зазначив, що Солом'янський районний суд міста Києва не повинен був розглядати заяву позивача про забезпечення позову, оскільки в цей же день 20 травня 2015 року судом було постановлено ухвалу про передачу справи до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, крім того посилання позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду є лише його суб'єктивною точною зору. (контрольне провадження а.с.40-42)

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просила відкласти розгляд справи посилаючись на зайнятість в інших справах.( контрольне провадження а.с. 63-69)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є стягнення заборгованості в розмірі 315984,77 грн. за договором позики. (а.с.2-4)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 14 травня 2015 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.31-34)

ОСОБА_1 не заперечував належності йому на праві власності вказаного житлового будинку, доказів наявності у нього грошових коштів або іншого майна достатніх для забезпечення заявленого позову матеріали страви та матеріали контрольного провадження не містять.

Скасування вжитих заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, що Солом'янський районний суд міста Києва не повинен був розглядати заяву позивача про забезпечення позову колегія суддів відхилила, оскільки ухвала Солом'янського суду міста Києва від 20 травня 2015 року про передачу справи на розгляд Бориспільському міськрайонному суду Київської області постановлена після ухвали Солом'янського суду міста Києва від 20 травня 2015 року про вжиття заходів забезпечення позову, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання від 20 травня 2015 року. (а.с.35)

Таке рішення не позбавляє права відповідача надавати до районного суду докази про вартість належного йому арештованого майна та заявляти про скасування вжитих заходів забезпечення позову щодо майна, вартість якого перевищує розмір заявленого позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПКУкраїни у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д. Махлай

Справа № 22-ц/796/4136/2016

Унікальний номер 760/4904/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Коробенко С.В.

Доповідач Левенець Б.Б.