Ухвала іменем україни
05 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Запорізькій області до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, треті особи: Обслуговуючий садівничий кооператив «Козацька садиба», Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стихія», про визнання частково незаконним та скасування розпорядження Запорізької районної адміністрації, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про державну реєстрацію державного акта, витребування та повернення земельної ділянки,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року прокурор Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, звернувся до суду із позовом, на обґрунтування якого зазначав, що прокуратурою Запорізького району проведено перевірку та встановлено, що розпорядженням голови Запорізької районної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду ОСК «Козацька садиба» для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради, за межами населеного пункту, на 49 років. На підставі вказаного розпорядження 06 квітня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСК «Козацька садиба» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 31 травня 2006 року за № 05.

Відповідно до п. п. 1, 7 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, за рахунок земель запасу Долинської сільської ради Запорізького району, розташовану за межами населеного пункту.

Згідно з п. 2 договору передається в оренду земельна ділянка загальною площею 4,8969 га, в тому числі 4,8969 га сіножаті.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 06 грудня 2006 року № 14/486 внесено зміни до розпорядження від 03 березня 2006 року № 14/33 в частині площі земельної ділянки, а саме: зменшено загальну площу земельної ділянки з 4,8969 га до 4,7263 га.

На виконання вказаного розпорядження 14 грудня 2006 року між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» укладено додатковий договір про доповнення та зміни до договору оренди земельної ділянки, яким п. 2 договору оренди від 06 квітня 2006 року викладено в новій редакції та зазначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,7263 га, в тому числі 4,7263 га сіножаті.

Пунктом 14 договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2006 року передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення садівництва.

Зазначений договір оренди земельної ділянки 20 вересня 2010 року розірвано, про що Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» складено договір про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 передано безоплатно у власність 42 громадян земельні ділянки загальною площею 3,6541 га (сади) за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», що розташовані за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

У додатку до вказаного розпорядження зазначено, що у власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,0866 га для ведення садівництва.

На підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 ОСОБА_3 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, від 05 квітня 2007 року.

У вказаному розпорядженні зазначено, що за рахунок земель ОСК «Козацька садиба» у власність громадян передаються земельні ділянки, які перебували у користуванні останніх з підстав їх членства у кооперативі.

Однак відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття розпорядження) право оренди землі повинно оформлятися договором, який реєструється відповідно до закону.

Оскільки орендарем договору оренди земельної ділянки від 06 квітня 2006 року є ОСК «Козацька садиба», а не члени зазначеного кооперативу, членство ОСОБА_3 у кооперативі не є підставою для виникнення у останнього права користування спірною земельною ділянкою та на момент приватизації ОСОБА_3 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0,0866 га остання у його користуванні не перебувала.

Межі земельної ділянки, переданої розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 у власність ОСОБА_3, до її передачі останньому визначені не були.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСК «Козацька садиба» земельної ділянки загальною площею 4,8969 га, затвердженим розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33, сформовано єдину земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 4,8969 га, частина якої (площею 3,6541 га) в подальшому поділена на 42 окремі земельні ділянки, до числа яких входить і спірна земельна ділянка, яка в користуванні ОСОБА_3 не перебувала, приватизація вказаної земельної ділянки мала здійснюватись із розробленням проекту землеустрою.

Проте ні проект землеустрою, ні технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не розроблялися та Запорізькою районною державною адміністрацією не затверджувались. Дозвіл на розробку проекту землеустрою або технічної документації Запорізькою районною державною адміністрацією не надавався.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 17 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 «Про безоплатну передачу громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0866 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», розташованої за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 05 квітня 2007 року ОСОБА_3

Витребувано у ОСОБА_3 та зобов'язано його повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0,0866 га, розташовану на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), ОСК «Козацька садиба», діл. НОМЕР_4.

У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що права позивача і вимоги закону відповідачами не порушені, члени ОСК «Козацька садиба» мали право на отримання земельних ділянок в порядку приватизації, оскільки фактичними користувачами земельної ділянки, отриманої ОСК «Козацька садиба», були члени цього кооперативу, а також із того, що прокурором пропущена позовна давність.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, зазначав наступне.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення в оренду ОСК «Козацька садиба» земельної ділянки загальною площею 4,8969 га, затвердженим розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33, було сформовано єдину земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 4,8969 га, частина якої (площею 3,6541 га) в подальшому була поділена на 42 окремі земельні ділянки, до числа яких входить і спірна земельна ділянка.

Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої Запорізьким районним відділом земельних ресурсів 11 листопада 2005 року, земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 4,8969 га, частина якої (площею 3,6541 га) передана в оренду ОСК «Козацька садиба», відноситься до земель сіножаті.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що межі земельної ділянки площею 0,0866 га, переданої розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 у власність ОСОБА_3, на момент її передачі останньому були визначені.

Як убачається з матеріалів справи, на момент винесення головою Запорізької райдержадміністрації розпорядження від 09 лютого 2007 року про безоплатну передачу земельних ділянок не було розроблено ні проекту землеустрою, ні технічної документації із землеустрою, оскільки договір № 15 на її розроблення укладено після винесення розпорядження - 15 лютого 2007 року.

Таким чином, ураховуючи зазначене та те, що спірна земельна ділянка до її передачі у власність ОСОБА_3 у встановленому законом порядку в користуванні останнього не перебувала, приватизація вказаної земельної ділянки мала здійснюватись із розробленням проекту землеустрою.

Крім того, ОСОБА_3 згідно з розпорядженням від 09 лютого 2007 року та державним актом на право власності на земельну ділянку земельна ділянка площею 0,0866 га надавалась для садівництва, проте відповідно до п. 2 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Запорізькою районною державною адміністрацією та ОСК «Козацька садиба» від 03 березня 2006 року, земельна ділянка, виділена кооперативу, мала правовий статус сіножаті.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд визнав розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0866 га незаконним та таким, що підлягає скасуванню; державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, серії НОМЕР_3 від 05 квітня 2007 року, виданий на підставі незаконного розпорядження, - недійсним; витребував у ОСОБА_3 земельну ділянку та зобов'язав останнього повернути земельну ділянку Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом установлено, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року № 14/33 затверджено проект відведення земельної ділянки загальною площею 4,8969 га (сіножаті) в оренду громадянам - членам ОСК «Козацька садиба» - для ведення садівництва, розташованої на землях запасу Долинської сільської ради, за межами населеного пункту, на 49 років.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 06 грудня 2006 року № 14/486 внесено зміни до розпорядження від 03 березня 2006 року № 14/33 в частині визначення площі земельної ділянки, а саме: зменшено площу з 4,8969 га до 4,7263 га. На виконання вказаного розпорядження внесено відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема визначено площу переданої в оренду земельної ділянки - 4,7263 га сіножаті.

Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 передано безоплатно у власність 42 громадян земельні ділянки загальною площею 3,6541 га за рахунок земель ОСК «Козацька садиба», що розташовані за межами населених пунктів Долинської сільської ради.

У додатку до вказаного розпорядження зазначено, що у власність ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,0866 га для ведення садівництва.

ОСОБА_3 на підставі вказаного розпорядження 05 квітня 2007 року отримано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Статтею 19 ЗК України, чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначено категорії земель, на які за основним цільовим призначенням вони поділяються, зокрема землі сільськогосподарського призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСК «Козацька садиба» було передано в оренду земельну ділянку з цільовим призначенням - ведення садівництва, саме з таким цільовим призначенням у подальшому були передані земельні ділянки у власність членам кооперативу, зокрема і відповідачу ОСОБА_3 При цьому у тексті самого розпорядження Запорізької районної державної адміністрації від 09 лютого 2007 року № 2/12 зазначено про приватизацію земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, з підстав їх членства в ОСК «Козацька садиба».

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України, згідно з ч. ч. 1, 2 якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначено ст. 121 ЗК України.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 зазначав про те, що він як член ОСК «Козацька садиба» й користувач земельної ділянки НОМЕР_4 у визначеному законом порядку безоплатної приватизації набув право власності на спірну земельну ділянку, у межах законодавчо визначеного розміру та без зміни її цільового призначення.

Проте, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 304, 316 ЦПК України на вищезазначені положення закону уваги не звернув; доводів ОСОБА_3 щодо його членства у ОСК «Козацька садиба» та наявності у нього права користування спірною земельної ділянкою не перевірив та не спростував, унаслідок чого не визначився з порядком приватизації земельної ділянки, зокрема обов'язковості розроблення проекту відведення земельної ділянки й відповідно не перевірив, чи було дотримано такого порядку сторонами при передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, та дійшов передчасного висновку про незаконність передачі відповідачу у власність земельної ділянки.

Також, з урахуванням обставин даної справи, зокрема розпоряджень Запорізької районної державної адміністрації про передачу землі в оренду й подальшу її приватизацію, є безпідставними твердження суду апеляційної інстанції щодо зміни цільового призначення цих земель та порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення, із зазначенням цього як однієї з підстав для задоволення позову.

Крім того, за змістом ст. ст. 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені ст. 46 ЦПК України, згідно з ч. 1 якої органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року № 6-178цс15.

Проте зазначені положення закону залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який належним чином не перевірив питання дотримання строку позовної давності, та з урахуванням відповідного клопотання відповідача наявність підстав для застосування наслідків пропущення такого строку.

Отже, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України.

Крім того, вирішуючи питання про витребування земельної ділянки у відповідача на користь держави, суд апеляційної інстанції не з'ясував підстави таких вимог прокурора, а саме: чи було ним заявлено віндикаційний позов на підставі вимог ст. 388 ЦК України.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно з вимогами ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення і передачі справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова