Справа № 149/1696/16-ц
Провадження №2/149/705/16
Номер рядка звіту 45
13.10.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
з участю секретаря Лисої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З квітня 2011 року їй на праві особистої власності став належати житловий будинок за АДРЕСА_1, у якому як до 2011 року, так і до сьогоднішнього дня зареєстрований ОСОБА_2, однак вже більше десяти років відповідач не користується вказаним будинком. При цьому, перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинив, ніякої домовленості відносно того, що ОСОБА_2 буде проживати у спірному житлі після набуття позивачкою права власності на будинок між ними не укладалося. На сьогоднішній день ОСОБА_2 проживає за іншою адресою.
В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що позивач з 1996 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вони з відповідачем були зареєстровані будинку по АДРЕСА_1, будинок належав батькові позивача. В 2010 році шлюб з відповідачем було розірвано, а відповідач виїхав з будинку іще раніше до 2010 року. В порядку спадкування позивач в 2011 році стала власником будинку по АДРЕСА_1. Відповідач не проживає там уже на протязі десяти років, а тому позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з'явився. Про день, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не подав. Також від нього не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
15.02.1996 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було розірвано 21.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розіврання шлюбу (а.с. 9).
На час укладення шлюбу будинок по АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4, батькові позивача ОСОБА_1, а з ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька - позивачу ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округуДем"янюк Л.А., зареєстровано у реєстрі за № 540 (а.с.5,6).
Відповідач ОСОБА_2 після укладення шлюбу з ОСОБА_1 вселився та проживав у вказаному будинку як член сім'ї власника будинку ОСОБА_4, а також зареєстрував там своє місце проживання.
Відповідно до довідки № 385 від 29.06.2016 року Хмільницької міської ради, в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2(а.с. 7).
Відповідно до довідки від 22.06.2016 року голови вуличного комітету ОСОБА_5, підпис якого засвідчено печаткою відділу організаційно-масової роботи Хмільницької міської ради, яка видана ОСОБА_1, її бувший чоловік ОСОБА_2 не проживає за адресою - АДРЕСА_1, на протязі останніх десяти років (а.с.8).
Оцінюючи в сукупності досліджені судом докази, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 більше року не проживає в належному на праві власності позивачу ОСОБА_2 жилому будинок по АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 в якому проживав відповідач і в якому він на час розгляду справи зареєстрований, має правовий статус приватного житлового фонду, користування жилими приміщеннями в якому регулюється главою 6 ЖК Української РСР та відповідними нормами ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. ЖК Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Статтею 156 ЖК Української РСР також визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України , ч. 4 ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України єдиною підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є її не проживання в даному житлі понад рік без поважних причин.
Так як судом встановлено, що на час подання позову та на час ухвалення судового рішення у справі сплинув річний термін визначений ст. 405 ЦК України, протягом якого за відповідачем ОСОБА_2 зберігалося право користування жилим приміщенням, а ним не надано доказів поважності не проживання у вказаному житловому будинку протягом року та понад один рік, то є законні підстави для задоволення позову позивача ОСОБА_1
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду для захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так як позивачем ОСОБА_1 доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 405 ЦК України, ст.ст. 4,64,156 ЖК Української РСР, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10, 11,60, 88, 212-215, 228, 294 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим будинком за адресою - АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 551,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Вергелес В. О.