АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/498/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором кредиту,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що 27 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2013 року складала 14 172,73 гривень, в тому числі: 3 907,08 грн. заборгованість по кредиту; 7 190,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 923,64 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 651,08 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої грошові зобовязання не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно кредитного договору б/н від 27 червня 2007 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складається із заяви клієнта, тарифів банку, умов і правил надання банком послуг.

Підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Своїм підписом ОСОБА_6Г підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання).

Заперечуючи проти заявленого позивачем позову, ОСОБА_6 вказував у апеляційній скарзі, що позивач пропустив строк позовної давності для захисту свого права в суді.

Перевіряючи такі доводи апелянта колегія суддів враховує слідуюче.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не заявляв про застосування позовної давності, оскільки хоча у заяві від 04 грудня 2013 року (а.с. 36, т. 1) ставив питання про закінчення терміну дії договору більше як три роки та непред'явлення банком будь-яких вимог протягом чотирьох років (заява від 06 грудня 2013 року) (а.с. 37, т. 1), проте такі заяви відповідача у розумінні ч. 3-4 ст. 267 ЦК України не є заявами про застосування строку позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Така позиція колегії суддів узгоджується із правовою позицією ВСУ, викладеної у постанові від 30 вересня 2015 року за результатами розгляду справи № 6-780цс15.

Таким чином, оскільки питання застосування строку позовної давності не вирішувалося судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, доводи апелянта про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості колегією суддів відхиляються та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк».

З наданих банком розрахунків вбачається, що відповідач порушував умови договору, не сплачував нараховані банком відсотки, не погашав взяту суму кредитного ліміту, унаслідок чого у нього станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 14 172,73 грн., що складається із: 3907,08 грн. - заборгованість за кредитом; 7190,93 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1923,64 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. та 651,08 грн. - штрафи (фіксована частина та процентна складова відповідно)

Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення позивачем ЗУ «Про захист прав споживачів» та наведення ним підстав для визнання у зв'язку із такими порушеннями під час укладення договору колегією суддів відхиляються, оскільки визнання договору від 27 червня 2007 року недійсним не є предметом даного спору.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :