Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-2004/10 Головуючий у 1 інстанції: Іваніна Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/663/16 Суддя-доповідач: Спас О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання користувачами, зобов'язання внести зміни в технічну документацію та скасувати реєстрацію права власності, третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання користувачами, зобов'язання внести зміни в технічну документацію та скасувати реєстрацію права власності, третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора.

В позові зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_6 є його дружина - позивачі ОСОБА_3 та його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.1987 року, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №1-4250. У 2005 році ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною було проведено капітальний ремонт у житловому будинку літ. А за адресою: АДРЕСА_1. Проте, вони не знали, що проведенні роботи з капітального ремонту призведуть до того, що будинок літ.А буде вважатися новим будинком літ. Ж. Для оформлення спадщини ОСОБА_3 звернулася до ОП «ЗМБТІ» з заявою про видачу витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно. У видачі витягу їй було відмовлено через те, що, як вбачається з технічного паспорту, виготовленого 01.06.2009 року ОП ЗМ БТІ, житловий будинок літ. А за адресою АДРЕСА_1 знесений (стіни розібрані), а на його місці побудований житловий будинок літ. Ж, який не оформлено та не зареєстровано та користувачем якого у технічному паспорті вказано померлого ОСОБА_6 Вони, як спадкоємці після смерті померлого прийняли спадщину шляхом звернення у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори, але оформити спадщину не змогли оскільки в технічній документації вони не зазначені користувачами будинку, а також не скасовано право власності на будинок за померлим ОСОБА_6 Посилаючись на викладене, просили суд зобов'язати ОП ЗМ БТІ провести погашення правовстановлюючого документу: договору купівлі-продажу від 29.07.1987 року, посвідченого Стільник Н.А. старшим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-4250, на ім'я ОСОБА_6, зобов'язати ОП ЗМ БТІ внести зміни в технічну документацію: технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, вказавши користувачами житлового будинку літ. Ж з усіма спорудами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, скасувати реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_6

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2010 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 користувачами житлового будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано Орендне підприємство «ЗМБТІ» внести зміни в технічну документацію - технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, вказавши користувачами житлового будинку літ. Ж з усіма спорудами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Зобов'язано Орендне підприємство «ЗМБТІ» скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 проведену на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29 липня 1987 року.

На даний час ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, на неповне встановлення судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині щодо покладення обов'язку на ОП ЗМ БТІ скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, проведену на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29 липня 1987 року, та ухвалити в цій частині нове рішення про залишення без задоволення позовної вимоги наступного змісту: «зобов'язати ОП ЗМ БТІ скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 проведену на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29 липня 1987 року (реєстраційний номер 1-4250)». Вважає, що суд першої інстанції не мав законних підстав для задоволення цих позовних вимог та для їх розгляду, оскільки, на її думку, вказані вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

У судове засідання ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа не з'явилися. Вказані особи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача ОП «ЗМБТІ» у судове засідання не з'явився без повідомлення причин. Колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника адвоката Железняка В.К., представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_9, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів в його неупередженості, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29 липня 1987 року (реєстраційний номер 1-4250) ОСОБА_6 купив жилий будинок літ.А з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у м.Запоріжжі.

Згідно з матеріалами інвентаризації, проведеної 01.06.2009 року, жилий будинок літ. А за вказаною адресою знесений і на земельній ділянці самочинно побудовано жилий будинок літ. Ж, право власності на який в ОП «ЗМБТІ» не зареєстроване.

Позивачі посилаються, що в даний час вони: ОСОБА_3, яка була дружиною померлого ОСОБА_6, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є його дітьми і проживали з моменту придбання будинку разом з померлим та користувалися житловим будинком, не можуть оформити спадщину, оскільки чинним законодавством не передбачено порядок встановлення та внесення користувачів об'єктів нерухомого майна підприємствами БТІ в технічну документацію.

Вказані обставини суд першої інстанції визнав достатніми для задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що розглядаючи справу, суд першої інстанції не додержав вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду. Процесуальний закон визнає, що рішення є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Не відповідає оскаржуване рішення і вимогам ст. ст. 214, 215 ЦПК України, оскільки в ньому не вирішене питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, при цьому в мотивувальній частині рішення не відображено які докази беруться до уваги, а які відхиляються та з яких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, ст.ст. 10 та 60 ЦПК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту права, яке вважає порушеним та зобов'язаний довести обставини, на які посилається, правову та фактичну підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Разом з тим, у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено: оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (чч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Виходячи з викладеного колегія судді дійшла висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання ОП ЗМ БТІ провести погашення правовстановлюючого документу: договору купівлі-продажу від 29.07.1987 року, посвідченого Стільник Н.А. старшим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-4250, на ім'я ОСОБА_6, зобов'язання ОП ЗМ БТІ внести зміни в технічну документацію: технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, вказавши користувачами житлового будинку літ. Ж з усіма спорудами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, скасування реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_6 не відповідають визначеним ст.16 ЦК України способам захисту цивільних прав.

Залучені у справі відповідачі ОП «ЗМБТІ», Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради не є відповідальними з питання захисту прав позивачів щодо користування самочинною будівлею літ.Ж за вищевказаною адресою та з питань реєстрації права власності за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Посилання позивачів на захист права на спадкування після смерті ОСОБА_6 також не має підстав, виходячи з такого.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачами, що будівля літ.Ж по АДРЕСА_1 у м.Запоріжжя за життя спадкодавця не існувала. З встановленого слідує висновок, що дана будівля належати йому не могла, що виключає можливість її успадкування позивачами, у тому числі в обсязі прав користувачів.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що обставини на підтвердження позову позивачами доведені не були, обраний спосіб захисту права цивільного не відповідає вимогам ст.16 ЦК України. Висновки суду не відповідають вищевказаним нормам процесуального і матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі.

При цьому, колегія суддів вбачає невідповідність вимогам закону оскарженого рішення в цілому, що є обов'язковою підставою для його скасування, а тому, діючи у відповідності до ч.3 ст.303 ЦПК України дійшла висновку про скасування рішення суду в повному обсязі та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні усіх вищевказаних позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2010 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання користувачами, внесення змін в технічну документацію, скасування реєстрації права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: