У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» про визнання майнового права, за касаційною скаргою обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним майнові права на об'єкт незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру, якій на період будівництва присвоєно номер 121 на п'ятому поверсі другої секції четвертого під'їзду будинку АДРЕСА_1, та на отримання в натурі після завершення будівництва трикімнатної квартири, якій на період будівництва присвоєно номер 121 на п'ятому поверсі другої секції четвертого під'їзду будинку АДРЕСА_1

Позов мотивовано тим, що 25 квітня 2008 року сторони уклали договір про пайову участь у будівництві житла № 121, згідно із яким обслуговуючий кооператив «ЖБК Енергетик» зобов'язався збудувати житловий будинок у АДРЕСА_1 здати його в експлуатацію та передати ОСОБА_5 квартиру № 121 загальною площею 69,5 мІ на 5 поверсі в четвертому під'їзді. Позивач свої зобов'язання по договору виконав у повному обсязі, сплативши вступний внесок - 5000 грн та всі пайові внески у загальній сумі 281 475 грн, тобто у розмірах, передбачених п.3.2 договору № 121. Разом з тим, відповідач не виконав свої зобов'язання, не ввів в експлуатацію житловий будинок у строки, обумовлені у договорі, та не передав позивачу збудовану квартиру разом з документами, необхідними для оформлення права власності на неї. Крім того, в порушення п.2.6 договору, відповідачем вчиняються дії щодо протиправного збільшення вартості вже оплаченої позивачем житлової площі квартири. Позивач уклав договір з метою отримання у власність об'єкта будівництва, повністю виконав умови договору щодо строків та розміру належних до сплати коштів, а порушення умов договору з боку відповідача призвело до порушення його майнових прав.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 майнові права на об'єкт незавершеного будівництва - трикімнатну квартиру, якій на період будівництва присвоєно номер 121 на п'ятому поверсі другої секції четвертого під'їзду будинку АДРЕСА_1, та на отримання в натурі після завершення будівництва вказаної трикімнатної квартири. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З даним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року була залишена без руху з наданням заявнику строку - протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку відмовлено. У відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року апеляційна скарга обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» була залишена без руху з наданням заявнику строку - протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку відмовлено. У відкритті апеляційного провадження відмовлено з підстав, передбачених ч.ч.3,5 ст.297 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 25 листопада 2015 року отримана відповідачем 27 листопада 2015 року і 17 грудня 2015 року була подана відповідна заява про поновлення процесуального строку.

При цьому, визнаючи вказані у заяві відповідача причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду неповажними, апеляційний суд виходив з того, що згідно поштового повідомлення копію оскаржуваного рішення місцевого суду представник відповідача отримав 30 жовтня 2015 року, разом з тим, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції кур'єром лише 10 листопада 2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, апелянт посилався на те, що його представник не був присутнім у судовому засіданні під час оголошення рішення та отримав повний його текст 30 жовтня 2015 року.

Разом з тим, апеляційний суд належним чином не перевірив зазначених посилань при визначенні поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про присутність представників відповідача при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення місцевого суду, а як вбачається журналу судового засідання під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду були присутні лише позивач та його представник. (а.с. 87-88)

З урахуванням отримання відповідачем копії повного тексту рішення місцевого суду 30 жовтня 2015 року, та направлення апеляційної скарги кур'єром 10 листопада 2015 року, що підтверджується датою відправлення на конверті, суд апеляційної інстанції не перевірив доводів апелянта щодо поважності пропуску ним строку на апеляційне оскарження (на 1 день) та не зазначив з чого виходив, вважаючи причини пропуску такого строку неповажними.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Зокрема, апеляційний суд не звернув уваги на те, що, не отримавши повний текст судового рішення, особа, яка бажає оскаржити таке рішення, позбавлена можливості мотивувати апеляційну скаргу, як того вимагає ст. 295 ЦПК України.

Визначене ст. 13 ЦПК України право на апеляційне оскарження повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до вимог ЦПК України відмова у відкритті апеляційного провадження є перешкодою для повторного звернення особи з апеляційною скаргою та оскарження судового рішення, у зв'язку із чим, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про застосування саме цих процесуальних наслідків.

За таких обставин, постановлену ним ухвалу слід скасувати з підстав, передбачених ч.1 ст.342 ЦПК України, з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу обслуговуючого кооперативу «ЖБК Енергетик» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська