441/872/16-ц 2/441/549/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2016 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Гірняк Х.О.

позивача - ОСОБА_2

та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що проживає у АДРЕСА_1 разом із дітьми - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3). Їхнім батьком є ОСОБА_4, який останніх чотири роки мешкає в с. Нове Село Городоцького району Львівської області. Відповідач зобов'язаний брати участь у вихованні дітей, але ухиляється від виконання цього обов'язку. Він не платить аліменти, не відвідував молодшого сина ОСОБА_6 у дитячому садочку, школі, не приносив подарунків, не ходив на батьківські збори, не впливав на життя сина.

Вказувала, що старший син ОСОБА_5 хворіє на бронхіальну астму, але батько не цікавиться станом здоров'я дитини, не відвідує батьківські збори, не цікавиться його навчанням у гімназії. ОСОБА_5 відвідує секцію з міні-футболу, але й тут батько не проявляє уваги до успіхів сина, не впливає на його розвиток і навчання.

Зазначала, що уже більше чотирьох років відповідач не проявляє елементарних ознак виховання до обох своїх синів, не святкує з ними дні народження, інші свята, не ходить з ними до церкви, не ходить у театри і кіно, цирк і зоопарк, не вчить їх культури і правил поведінки у суспільстві.

Просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_2 пояснила, що відповідач взагалі не бере участі у вихованні синів, молодший син взагалі не знає батька, бо з 2-річного віку його не бачив. ОСОБА_4 перешкоджає дітям поїхати за кордон на море для оздоровлення, оскільки відмовляється надати згоду на такий виїзд, а старший син хворіє бронхіальною астмою, а тому потребує такого оздоровлення щорічно. Крім того, ОСОБА_4 відмовився надати сину ОСОБА_6 згоду на виїзд за кордон для участі у змаганнях з футболу. Аліменти відповідач не платить, з дітьми не спілкується з 2010 року, не цікавиться їхніми успіхами, здоров'ям, не відвідує з дітьми культурних заходів, не вітає зі святами. Жодних заходів для того, щоб спілкуватися як батько з дітьми, відповідач не вживав та не вживає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у відсутності відповідача.

Відповідач своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, 30.08.2016р. на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 та висновок адміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітніх дітей підтримує.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є приятелькою та кумою ОСОБА_2, а тому практично кожен день буває у неї вдома. Підтверджує, що відповідач ОСОБА_4 неналежно виконує свої батьківські обов'язки, з дітьми не спілкується, не дає їм жодних настанов, матеріально не допомагає. Їй відомо, що ОСОБА_5 їздив до батька та бабусі з дідусем зі сторони батька, хотів з ними поспілкуватися, проте вони дитину проігнорували. Старший син сторін у справі хворіє астмою, в осінній та весняні періоди постійно лікувався в стаціонарі, проте батько його в лікарні не відвідував, а зловживав алкогольними напоями.

Малолітній свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є сином сторін у справі. Протягом останніх чотирьох років з батьком він не спілкується. Одного разу приїжджав до тата, проте останній пішов в іншу кімнату, не бажаючи з ним спілкуватися. Батько не вітає його зі святами, не цікавиться його досягненнями в навчанні та спорті, не дав йому згоди на виїзд за кордон для участі у змаганнях. Таке ж відношення у тата і до молодшого сина ОСОБА_6.

Заслухавши пояснення позивача, дані в якості свідка, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, відповідач у справі, є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно довідки ЛКП "Граніт" № 1416 від 08.06.2016р. ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_1 разом з синами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.37). ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, - батько дітей, зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.8).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.05.2011р., яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.27).

Згідно довідки Городоцького РВ ДВС Головного ТУЮ Львівської області № 287 станом на 01.05.2016р. заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів становить 36000 грн. (а.с.31).

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування в особі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 32-2386 від 16.06.2016р. про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітніх дітей, враховуючи свідоме ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов'язків, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 16.06.2016р. (протокол № 13), районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.39-40).

Характеристикою адміністрації Львівської української гуманітарної гімназії стверджується той факт, що ОСОБА_5 проживає разом з мамою, батько із сім'єю не проживає, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та вихованням сина (а.с.33). Згідно педагогічної характеристики НВК "Арніка" від 17.05.2016р. ОСОБА_4 виховує мама, батько хлопчика протягом навчального року жодного разу не відвідав дитину в школі, не приходив на батьківські збори, не цікавився навчанням сина у педагогів, вчителями не було відмічено впливу батька на життя дитини.

Згідно заключення ЛМДКЛ № 141 від 07.06.2016р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, постановлено діагноз: бронхіальна астма, атомічна форма (а.с.36).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

В матеріалах справи є наявні докази винної поведінки відповідача ОСОБА_4, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків.

Характер поведінки відповідача, дані про його особу та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дітей, оскільки останній без вагомих на те підстав не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, не допомагає їх утримувати матеріально, не цікавиться станом здоров'я та успіхами у навчанні синів.

Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дітей і стимулювання батька належно виконувати свої обов'язки, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку.

Таким чином позбавлення відповідача батьківських прав на даний час, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст.150 СК України.

При цьому судом не встановлено, що відповідачу ОСОБА_4 перешкоджали будь яким чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача ОСОБА_4.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

На підставі вищенаведеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відповідно до якого доцільно позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своїх малолітніх дітей, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню синів, а саме не проявляє до дітей ніякої батьківської турботи, не займається вихованням та не спілкується з ними, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не вітає зі святами, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задоволити у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., жителя АДРЕСА_2, батьківських прав відносно його дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 1807 (одна тисяча вісімсот сім) гривень 86 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення таке може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О.І.