Справа №487/3617/15-ц 12.02.2016
Провадження №22-ц/784/610/16
Справа № 487/3617/15-ц
Провадження № 22ц-784/610/16
У Х В А Л А

12 лютого 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Самчишина Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Третя миколаївська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошових коштів.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 направила поштовим відправленням 27 листопада 2015 року апеляційну скаргу, яка ухвалою судді апеляційного суду від 11 січня 2016 року повернута їй як неподана у звязку з несплатою судового збору.

06 лютого 2016 відповідач ОСОБА_1 повторно направила через суду першої інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року разом з клопотанням про поновлення строку на її подачу (а.с.160-163).

ОСОБА_1 просила поновити процесуальний строк, посилаючись на те, що через скрутне матеріальне становище при першій подачі апеляційної скарги вона не мала змоги сплатити судовий збір, у звязку з чим вона була їй повернута, як не подана.

Відповідно до статті 73 ЦПК України процесуальний строк, пропущений з поважних причин, підлягає поновленню.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи, положення пункту 1 статті 6 вказаної Конвенції щодо права кожного на судове вирішення спору щодо захисту його прав та обовязків, в тому числі й на подачу апеляційної скарги, вважаю доцільним поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Оскільки апеляційна скарга по даній справі за формою та змістом відповідає вимогам статті 295 ЦПК України та не встановлено підстав для застосування положень статті 121 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, то апеляційне провадження у даній справі підлягає відкриттю.

Керуючись статтею 294, 295, 297, 298 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1.

Копію апеляційної скарги надіслати позивачу ОСОБА_2, відповідачу, третім особам.

Розяснити право на подачу до апеляційного суду заперечень на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк до 26 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5