печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій неправомірними та повернення грошового вкладу з відсотками,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до АТ "Ощадбанк" і просить визнати дії відповідача неправоміними відповідно до ст.57 Закону України "Про банки та банківську діяльність", зобов'язати відповідача перерахувати його вклад з нарахованими відсотками у відпвідності до умов договору та поданої ним заяви 26.11.2014р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення умов укладеного договору та норм чинного законодавства відповідач не здійснює виплату внесених позивачем коштів, чим завдає збитків .

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, просив їх задовольнити, з наведених у заяві обставин.

Представник відповідача Лютий Д.І. вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на те, що договір банківського вкладу №636 з відповідачем не укладався, наданий позивачем примірник не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не може вважатись укладеним. Сума банківського вкладу видана ОСОБА_1 відповідно до договору НОМЕР_2, та внаслідок виконання умов договору рахунок був закритий.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши надані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 26 листопада 2014 року позивач звернувся до АТ "Ощадбанк" зокрема до відділення №10012/0230 в м. Луганськ з проханням перерахувати з рахунку НОМЕР_1 всю суму вкладу з процентами .

На вказану заяву відповідач повідомив позивача про те, що між ним та позивачем договір №636 не укладався, наданий позиввачем примірник договору та квитанцій не відповідає встановленим нормам, та запропонував позивачу звернутись до правоохоронних органів.

В даному випадку слід зазначити наступне.

Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) підлягає виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Аналогічний зміст містить також п.3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 №516, який визначає, що банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені договором банківського вкладу і депозиту) між вкладником і банком.

Договір № 636 від 17.05.2013 року містить порушення «Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами АТ «Ощадбанк» зі змінами та доповненнями, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 16.02.2004 р. № 17-2, а саме: п. 1.13. - відсутній підпис вкладника щодо отримання примірника договору, п.1.16. - при відкритті рахунку Позивач не був про ідентифікований, паспортні данні, які зазначені у договорі, різняться з паспортними документами, наданими Позивачем; п.1.20. - у договорі, який надав Позивач, не вказано посадову особу, яка від імені Банку та на підставі довіреності чи наказу (якщо у довіреності або наказі зазначені повноваження на укладання даного виду угод) має право підписувати договори на залучення коштів фізичних осіб у національній валюті; п.4.8. - у договорі, який надав Позивач, не вказано яким шляхом (готівкою або перерахуванням на рахунок вкладника) буде проведено повернення депозитних коштів вкладнику; п.5.18. - у примірнику договору, який надав позивач при зверненні також, відсутній підпис уповноваженого працівника установи Банку та відбиток печатки цієї установи.

Разом з тим в матеріалах справи міститься довідка з електронної бази програмно-технічного комплексу АСВО «ВКЛАДИ» № 10012/0230 (м. Луганськ) з якої встановлено, що на ім'я клієнта ОСОБА_1, 07.10.2011 року було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_2 на суму 30 000,00 грн..

17.05.2013 р. згідно електронної бази програмно-технічного комплексу АСВО «ВКЛАДИ» № 10012/0230 (м. Луганськ), грошові кошти у сумі 30 000,00 грн. були видані ОСОБА_1, а рахунок НОМЕР_2 було закрито.

Позивач вказує на те, що по сьогоднішній день Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не видав кошти Позивачу.

Суд критично оцінює надані позивачем квитанції від 17 травня 2013 року та 11 грудня 2013 року про прийняття касирами каси №№3,4 відділення АТ "Ощадбанк" № 10012/0230 (м. Луганськ) грошових коштів у розмірі 30 000грн. та 11 000грн. відповідно, з огляду на невідповідність договору №636 встановленим вимогам.

За викладених обставин слід визнати те, що між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» не виникли правовідносини догову банківського вкладу, а тому відповідач не зобов'язаний здійснювати виплату грошових коштів .

Отже доводи позивача не заслуговують на увагу, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 207, 1058,1059 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання дій неправомірними та повернення грошового вкладу з відсотками, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Цокол Л.І.