Провадження № 4-с/344/117/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника скаржника ОСОБА_2,

розглянувши справу за скаргою Кредитної спілки «Християнська злагода», заінтересована особа Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, -

В С Т А Н О В И В:

Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася в суд з скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо не вчинення виконавчих дій, а саме на підставі заяв стягувача про передачу матеріалів ВП за встановленим місцем його роботи, при примусовому виконанні виконавчого листа №344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3249273,17 грн.

Представник скаржника просив вимоги задовольнити.

Суб'єкт оскарження отримавши повістки про виклик в судове засідання, не зявився, заперечення на подану скаргу та копію матеріалів ВП на вимогу суду суду не надав, а тому суд вважав за можливе провести розгляд даної скарги з-за відсутності представника субєкта оскарження за матеріалами поданими скаржником.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дій державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом №344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3 249 273,17 грн.

Судом встановлено, що 05.06.2014 року було відкрито головним державним виконавцем Цуркан В.М. ВП №43621580 по примусовому виконанню виконавчого листа №344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3249273,17 грн.

Як стверджує скаржник, в червні 2014 року було винесено у даному ВП постанову про арешт майна боржника, а в подальшому дане ВП передано іншому державному виконавцю Пилипюку Я.В., інших жодних дій по виконанню рішення суду в користь стягувача, органи ДВС не вживали.

13.01.2016 року на підставі отриманої інформації про боржника ОСОБА_3, а саме що такий працює в м.Львові, Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася до начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в області із заявою про направлення матеріалів ВП за ст..20 Закону України «Про виконавче провадження» у примусовий відділ УДВС ГТУЮ Львівської області за місцем роботи боржника. Вдруге та втретє такі заяви подавалися 11.04.2016р. та 17.08.2016р., однак жодного реагування чи відповіді стягував не отримав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Незважаючи на те, що в цій статті не зазначено можливість оскарження рішення державного виконавця, іншими статтями цього Закону та інших законодавчими актами передбачено можливість оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Завданнями державної виконавчої служби є примусове виконання рішень, своєчасне, повне і неупереджене його виконання (ст.1,2 даного Закону).

Дії субєкта оскарження в повній мірі не відповідають вимогам ст..5,6,11,30,33 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Так, за ст..20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Отже, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Крім того, право вибору місця виконання між кількома відділами ДВС, які можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу (лист ВССУ від 28.01.2013, № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі»).

Необхідно звернути увагу, що відповідно до частини сьомої статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Такий порядок визначено розділом VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року N 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за N 489/20802.

Скаржник також обґрунтовуючи вимоги скарги вказав на те, що державний виконавець не вчинив дії на заяви стягувача, що спонукало останнього просити повернення виконавчого листа для самостійного предявлення його у органи ДВС по місцю роботи боржника.

А тому, суду не спростовано належність проведення всіх дій посадовими особами ВДВС спрямованих на виконання рішення суду та на розгляд заяв стягувача КС «Християнська злагода». Тому, вимоги скарги щодо визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо не вчинення виконавчих дій в частині передачі ВП до органу ДВС за місцем роботи боржника при примусовому виконанні виконавчого листа № 344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3249273,17 грн. є обґрунтованими, і не спростованими належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку, що дані вимоги скарги є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо не вчинення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3249273,17 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.