Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04.07.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір №006-Z/041137 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, згідно якого на ім`я відповідача відкрито картковий рахунок та видано відповідну платіжну картку, також 04.07.2012 року між сторонами укладено договір №007-017918/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, відповідно до якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Elektron Instant Issue, відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 14 500,00 грн. із сплатою позичальником процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54 % річних, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні ресурси в строк до 05.07.2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами, позичальник перестав сплачувати чергові платежі, а тому станом на 04.07.2014 року його заборгованість за кредитним договором становить 44 144,10 грн. з яких: заборгованість за кредитним договором - 5236,06 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 8751,13 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 18346,78 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 1209,10 грн.; пеня - 10601,03 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 44 144,10 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 441,44 грн.

Представник позивача до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. У заяві вказано, що представник позивача підтримує позовні вимоги позивача у повному обсязі. В судовому засіданні 11.11.2015 року представник позивача ОСОБА_2 підтримувала позовні вимоги позивача та надавала суду пояснення по позову.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судових засіданнях 11.11.2015 року, 25.12.2015 року позов визнавала частково та вказувала на те, що відповідач визнає позов частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 5 236,06 грн. та 8 751,13 грн. заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором, а також відповідач визнає частково нараховані відсотки по заборгованості в сумі 13 753,56 грн. та нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості 797,03 грн. Представник відповідача посилалася на те, що з 03.04.2014 року згідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 «Про часткову мобілізацію» відповідач був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та перебував у зоні АТО, а тому відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 03.04.2014 року по 04.07.2014 року позивач не мав права нараховувати відповідачу пеню за невиконання зобов`язання, а також проценти за користування креди том. Представник відповідача також надала до суду клопотання в якому просила відмо вити позивачу у частині позову про стягнення пені з ОСОБА_1 застосуваши строк позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що 04.07.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №006-Z/041137 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, за умовами якого банк відкриває картковий рахунок в гривні, емітує та надає клієнту платіжну картку миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, здійснює обслуговування карткового рахунку клієнта та платіжної картки, забезпечує розрахунки за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки в межах видаткового ліміту, що знаходиться на картковому рахунку клієнта, а клієнт сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні платіжної картки та обслуговуванні карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені Тарифами комісійної винагороди банку по операціях емісії і обслуговування платіжних карток. Наведене підтверджується копією вказаного договору. Поясненнями учасників процесу.

Відповідно до п.2.6 договору, клієнт доручає банку самостійно списувати з його карткового рахунку кошти на суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів, суму комісійної винагороди відповідно до Тарифів банку, суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору, суму нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта, суму коштів помилково зарахованих на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами.

Згідно з п.4.1.7 договору, клієнт зобов`язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці.

У випадку виникнення несанкціонованого овердрафту клієнт зобов`язаний погасити заборгованість, що виникла, у строк до 10 числа місяця наступного за звітним, а також сплатити банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку /п.п. 4.1.9, 4.1.10/.

Умовами договору передбачено відповідальність банку та клієнта за невиконання своїх обов`язків, так, банк несе відповідальність за несвоєчасність зарахування коштів на картковий рахунок; правильність відображення операцій на рахунку.

Клієнт несе відповідальність за несвоєчасне та неналежне виконання умов договору, повну відповідальність за операції з платіжною карткою та безумовну відповідальність за виникнення несанкціонованого овердрафту.

За ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується прий мати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповід них сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.07.2012 року також укладено договір №007-017918/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Instant Issue, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 14 500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 54,0 % річних, а пози чальник зобов`язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 05.07.2015 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені договором. Наведене підтверджується копією вказаного договору.

Згідно до п.2.1.1 вказаного договору, протягом періоду кредитування, починаючи з 04.07.2012 року і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлювальної кредитної лінії, тобто 05.07.2015 року, кредитний ліміт щомісяця, зменшується рівними частинами відповідно до Графіка зниження розміру кредитного ліміту (Додаток №1 до договору).

Як передбачено п.3.3 договору, за згодою сторін встановлюється такий режим відновлювальної кредитної лінії, при якому банк протягом періоду дії відновлювальної кредитної лінії проводить списання необхідної суми з картрахунку позичальника (якщо це дозволяє поточний розмір коштів у межах видаткового ліміту на картрахунку позичальника) у рахунок погашення поточної заборгованості по кредитних ресурсах (при наявності такої заборгованості), незалежно від того, чи наступив строк повернення кредитних ресурсів, визначений договором.

Нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів. Нарахування процентів проводиться за методом факт/360 /п.4.2/.

Згідно до п. 3.4 договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення в повному обсязі кредитних коштів, виданих у рамках відновлювальної кредитної лінії, і виконання всіх зобов`язань за цим договором, а саме: б) позичальник у період дії цього договору порушував будь-які умови цього договору, у тому числі: позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до п.п. 3.2, 2.1.1, 4.3, 4.4 цього договору.

Відповідно до п.6.1 вказаного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами.

В суді також було встановлено, що відповідачем порушено умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту.

Згідно розрахунку позивача станом на 04.07.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 44 144,10 грн. з яких: заборгованість за кредитним договором - 5236,06 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 8751,13 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 18346,78 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 1209,10 грн.; пеня - 10601,03 грн.

Згідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторо на /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

З врахуванням приписів вищенаведених правових норм та умов укладеного між сторонами договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 5236,06 грн., та заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором в сумі 8751,13 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Так судом було встановлено, що з 03.04.2014 року згідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303 «Про часткову мобілізацію» відповідач ОСОБА_1 як військовослужбовець, був призваний Білоцерківським ОМВК Київської області та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Північного територіаль ного управління Національної гвардії України та був звільнений в запас 19.03.2015 року. Наведене підтверджується копією довідки виданої військовою частиною НОМЕР_1 , копією довідки Білоцерківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області від 01.07.2014 року №212/м. ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене та положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд вважає, що за період з 03.04. 2014 року по 04.07.2014 року пеня за невиконання зобов`язань перед банком, а також проценти за користування кредитом позивачем відповідачу не повинні нараховуватися.

А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні його позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача: нараховані відсотки по заборгованості в сумі 4 593,22 грн. /18 346,78 грн. - 13 753,56 грн. = 4 593,22 грн./; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості в сумі 412,07 грн. /1209,10 грн. 797,03 грн.= 412,07 грн./.

Суд також вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні його позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 03.04.2014 року по 04.07.2014 року в сумі 3 770,67 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до винесення судом рішення по справі заявила клопотання про застосування судом позовної давності до позовних вимог позивача про стягнення пені з ОСОБА_1 .

Стосовно застосування строків позовної давності стосовно пені суд виходить з наступного.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст. 610 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та п.6.1 вказаного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених цим договором.

Згідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження пра вопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Згідно до матеріалів цивільної справи № 357/14246/14-ц 2/357/189/16 позивач 02.09. 2014 року направив суду свій вищевказаний позов до ОСОБА_1 про стягнення забор гованості, що підтверджується поштовим конвертом із штампом Укрпошти і вказана по зовна заява була зареєстрована в суді 30.09.2014 року, що підтверджується штампом суду на позовній заяві.

Як встановлено судом, відповідач в грудні 2012 року здійснив останній платіж по вищевказаному кредитному договору, що ствердили у суді учасники процесу та наведене підтверджується матеріалами справи.

Як встановлено судом строк позовної давності за основною вимогою по вищевка заному кредитному договору не сплив /ст. 257 ЦК України/.

Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за зая вою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно застовувати позовну давність та відмовити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в задоволенні його позову в частині стягнення нарахованої до 02.09.2013 року пені в сумі 1024,83 грн. у звязку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі.

Отже з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що до стягнення з відповідача під лягає пеня в розмірі 5 805,57 грн. за період з 02.09.2013 року по 03.04.2014 року.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 34 343,35 грн., а саме: заборгованість за кредитним договором - 5236,06 грн.; заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 8751,13 грн.; нараховані відсотки по заборгованості - 13 753,56 грн.; нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості в сумі - 797,03 грн.; пеня 5 805,57 грн.

В задоволенні іншої частині позову позивачу слід відмовити з вищевикладених підстав.

На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 343,43 грн. Суд вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача 98,01 грн. за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 253,257,258,266,267,509,526,549,551,610,611,1048,1049,1050,1054, 1066 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товари ства «Банк «Фінанси та Кредит» 34 343,35 грн. та 343,43 грн. судового збору.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в задоволенні іншої частини позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошен ня. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб