АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6049/14-ц Номер провадження 22-ц/786/308/16Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

при секретарі Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки "Полтава і полтавці" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року Кредитна спілка (далі - КС) "Полтава і полтавці" звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 січня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1 на суму 20 000,00 грн. строком на 24 місяці, з процентною ставкою за користування кредитом 0,15% щоденно на залишок суми кредиту. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань, 08 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_2 укладені договори поруки №2 та №3.Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 27068,11 грн., з яких 18105,31 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 8962, 80 грн. - заборгованість за відсотками. Рішення суду виконано частково у розмірі 17 490,00 грн.

Станом на 26.05.2014 року (за період з 27.02.2009 року по 26.05.2014 року) згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів по відсоткам становить 95 495, 60 грн. (з урахуванням сплачених 17 490,00 грн.). Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості по відсоткам, він проведений позивачем за подвоєною процентною ставкою 0,30% (п.6.2. договору), оскільки відповідачами було порушено строки сплати кредиту.

Посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві КС "Полтава і полтавці" просила стягнути на її користь з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно заборгованість за процентами у сумі 95 495,60 грн., яка складається з: (8 962,80 грн. стягнутих відсотків за рішенням суду від 26.02.2009 року + 104022,80 грн. відсотків за період з 27.02.2009 року по 26.05.2014 року) - 17 490,00 грн. сплачених коштів.

Також позивач просив стягнути на користь КС «Полтава і Полтавці» з відповідачів солідарно судові витрати.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2015 року позовну заяву Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 солідарно заборгованість за процентами у сумі 95495,60 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2015 року - залишено без задоволення.

З рішенням суду не погодилась ОСОБА_2, яка його оскаржила, просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, заявлені вимоги є безпідставними.

У запереченнях на апеляційну скаргу КС «Полтава і полтавці» зазначає, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки вона необґрунтована, викладені в ній факти не відповідають дійсним обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язань забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 08 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1. У відповідності до розділу 1 вказаного кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 20 000,00 грн. строком на 24 місяці з 08 січня 2008 року по 08 січня 2010 року, а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит з процентною ставкою за користування кредитом 0,15% щоденно на залишок суми кредиту.

З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань, 08 січня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 2 та договір поруки № 1 з ОСОБА_2

У відповідності до розділу 1 вказаних вище договорів поруки, з посиланням на статті 553, 554 Цивільного кодексу України, поручителі у повному обсязі поручилися перед позивачем за виконання боржником всіх своїх зобов'язань по вказаному вище кредитному договору. При цьому, у відповідності до пункту 2.3. договорів поруки, поручитель зобов'язався погасити заборгованість боржника на користь позивача протягом 10-ти днів з дня направлення на його адресу повідомлення про порушення боржником зобов'язань по кредитному договору.

Пунктом 6.2. кредитного договору встановлено, що при порушенні боржником будь-яких платежів більш ніж на три дні, позивач має право подвоїти процентну ставку, вказану у пункті 1.4. договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості.

Згідно п.7.1 кредитного договору, договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені).

Зобов'язання за кредитним договором належним чином ОСОБА_3 не виконувались, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Заочним рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року з відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 27068,11 грн., з яких 18105, 31грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 8962, 80грн. - заборгованість за відсотками. Рішення суду виконано частково, у розмірі 17 490, 00грн.

Позивачем був наданий наступний розрахунок заборгованості за період з 27.02.2009 року по 26.05.2014 року - процентна ставка: 0,15 % (процентна ставка, встановлена п. 1.4. договору) х 2 = 0,30 % (подвоєна процентна ставка); розмір процентів за один день користування кредитом: 18 105,31 грн. (сума боргу по тілу кредиту) х 0,30% = 54.32 грн. (процент за один день прострочення); загальна сума нарахованих процентів: 1915 (кількість прострочених днів) х 54,32 грн. (процент за один день) = 104022,80 грн.

Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року заборгованість складала 27 068, 11 грн., з яких - 18105,31 грн. борг за кредитом; 8 962,80 грн. несплачені відсотки.

Відповідачі здійснювали часткову оплату заборгованості:

17.05.2011 року в розмірі 2680,00 грн.; 24.06.2011 року в розмірі 1000,00 грн.; 15.07.2011 року в розмірі 1820,00 грн.; 18.07.2011 року в розмірі 3090,00 грн.; 26.08.2011 року в розмірі 2700,00 грн.; 21.10.2011 року в розмірі 2700,00 грн.; 30.11.2011 року в розмірі 2500,00грн.; 30.01.2013 року в розмірі 1000,00 грн.

Всього по відсоткам сплачено 17 490,00 грн. Погашення боргу по основній сумі кредиту не проводились.

Таким чином розмір заборгованості по відсоткам становить: (8 962,80 грн. (згідно рішення від 26.02.2009 року) + 104 022, 80грн.(відсотки за період з 27.02.2009 року по 26.05.2014 року) - 17 490,00 грн (сплачені кошти)) = 95 495.60 грн.

На підставі викладеного, узв'язку з порушенням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором в установлені договором строки, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність вказаної заборгованості по відсоткам перед КС «Полтава і полтавці» і про її розмір, підтверджений доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором.

Не заслуговують на увагу заперечення апелянта в апеляційній скарзі щодо непідтвердження матеріалами справи наявності заборгованості, так як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано розрахунок заборгованості по кредитному договору №1 від 08.01.2008 року (а.с. 242-243), яким підтверджено розмір заборгованості відповідачів по сплаті відсотків у сумі 95 495,60 грн.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на наявність постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 16.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження з виконання заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року не може бути підставою для відмови у задоволенні позову КС «Полтава і полтавці».

Так, на час подання даного позову (02.07.2014 року) заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року виконано не було. Сплата боргу відповідачами проводилась частками, протягом 2011-2014 років і зараховувалась відповідно до черговості встановленої ст. 534 ЦК України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, вимоги про стягнення заборгованості пред'явлені станом по 26.05.2014 року із урахування сплачених коштів.

Не можуть бути визнані обґрунтованими твердження ОСОБА_2 щодо припинення поруки на підставі ст. 559 ЦК України, оскільки заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2009 року була стягнута заборгованість за кредитним договором, яка підлягала відшкодуванню відповідачами у солідарному порядку. На даний час вказане рішення є чинним, а тому має преюдиційне значення.

Тобто, позивач у встановлені строки звернувся до суду із позовом до поручителя, що підтверджується вищевказаним рішенням суду, і на даний час відповідачі (як боржник, так і поручителі) виступають солідарними боржниками по виконанню покладеного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 -601, 604 -609 ЦК України. Зокрема, згідно ст. 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ухвалення судом рішення про стягнення боргу, який не повернуто, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним зобов'язання та не позбавляє позичальника права вимагати покладення на останнього відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, зокрема, сплати процентів, пені до моменту належного виконання зобов'язання.

Як уже зазначалося, згідно п.7.1 кредитного договору, договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені).

Щодо посилань ОСОБА_2 про проведення судом першої інстанції заочного розгляду справи, неналежного її повідомлення про дати судових засідань, що позбавило відповідачку надати свої пояснення щодо обставин справи, необхідно зазначити, що дане питання було предметом розгляду під час вирішення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2015 року, за результатами якого постановлено ухвалу про залишення заяви без задоволення за безпідставністю.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 щодо необхідності застосування до позовних вимог кредитної спілки строку позовної давності, викладені у листі на адресу Апеляційного суду Полтавської області, що надійшов 10.02.2015 року з таких підстав.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Будь-які клопотання або заяви щодо пропущення позивачем строку позовної давності для звернення із позовом про стягнення заборгованості по відсоткам під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачами не подавались, дане питання перед судом не порушувалось(Постанова ВСУ від 30 вересня 2015 року справа № 6-780 цс 15).

При цьому, слід звернути увагу, що заява про застосування строку подана ОСОБА_2, стосується закінчення строку дії поруки, визначеної у ст. 559 ЦК України, а не застосування строків позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції, підстав виходу за межі доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) В.П. Пікуль

Судді: (підписи) С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

З оригіналом згідно

суддя В.П. Пікуль