Справа № 752/4030/16-ц
Провадження по справі № 2-п/752/76/16
У Х В А Л А

29.03.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенні, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням від 10.02.2016 року позов Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням задоволено у повному обсязі.

14.03.2016 року представник відповідача звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення суду.

В обгрунтування поданої заяви, представник заявника зазначила, що при розгляді справи судом було порушено принцип рівноправності сторін, не досліджено оригіналів доказів долучених до позовної заяви, не проаналізовано зміст ордеру № 26 на поселення у гуртожиток для тимчасового проживання.

Представник заявника в судовому засідання заяву про перегляд заочного рішення суду підтримала та просила задовольнити, з викладених у ній обставин. Додатково зазначила, що під час розгляду справи судом, не було враховано той факт, що відповідачу так і не було виділено в натурі приміщення у гуртожитку для тимчасового проживання, згідно ордеру.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду заперечували, зазначили, що заява про перегляд заочного рішення суду не відповідає встановленій цивільним-процесуальним законодавством формі, заявником взагалі не надано доказів на підтвердження поважності неприбуття останнього в судове засідання з розгляду позову. Крім того, просили врахувати, що до заяви про перегляд заочного рішення суду не додано жодного доказу, який не був врахований судом при розгляді справи.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування заочного рішення судом встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового направлення на а.с. 36.

Разом з тим, заявником до заяви про перегляд заочного рішення суду не додано жодного доказу на підвердження поважності неприбуття в судове засідання 10.02.2016 року.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення суд виходив з того, що відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

Водночас, до заяви про перегляд заочного рішення суду, не додано жодного доказу, який би не було враховано при ухваленні заочного рішення у справі.

Згідно поданої заяви, представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, зазначає про необхідність повторної оцінки наявних у справі доказів, проте суд першої інстанції при розгляді заяви про перегляд заочного рішення керується виключно статтею 232 ЦПК України, та не в праві перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не повідомив суд про поважність причин неявки в судове засідання та не долучив до заяви жодних доказів, які не були враховані при ухваленні заочного рішення у справі, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Державного підприємства «Антонов» в особі філії «Серійний завод «Антонов» до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенні - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановляння ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Антонова Н.В.