АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4490/16
Справа № 635/9230/15-ц Головуючий 1 інстанції:Панас Н.Л.
Категорія: інші Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, третя особа - ОСОБА_4 про оскарження розрахунку заборгованості по аліментам,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог посилався на те, що на підставі виконавчого листа №2-2698, виданого 17.12.2003 року Харківським районним судом Харківської області він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менш 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Весь час він своєчасно та у повному обсязі сплачує аліменти. 26 листопада 2015 року він отримав довідку про розмір заборгованості по аліментах за період з 01.07.2006 року по 01.10.2015 року, яка становить 36819 грн.95 коп. З даним розрахунком він не згоден, оскільки вважає, що розрахунок проведений без урахування заробітної плати, яку він отримував в цій період, розрахунок здійснений за 9 років, що протирічить діючому законодавству.

Просив визнати розрахунок заборгованості по аліментам незаконним та скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача та третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що довідка про розмір заборгованості позивача по аліментам була складена у відповідності до вимог діючого законодавства, оскільки на час її складання державному виконавцю не було відомо про місце роботи позивача і про добровільне відрахування ним аліментів на адресу стягувача; рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 було пред`явлено до виконання у межах трирічного строку.

Проте повністю погодитися з таким висновком не можна.

Встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області присуджено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 1/2 частини необкладеного податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 07.08.2003 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення Харківським районним судом Харківської області 30.12.2003 року був виданий виконавчий лист №2-2698, який до 29.11.2012 року знаходився на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а з 07.12.2012 року перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області (а.с.80,81).

Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про розмір заборгованості по аліментам від 23.11.2015 року № 8729 станом на 01.07.2006 року заборгованість по аліментам відсутня, загальна сума боргу за період з 01.07.2007 року по 01.11.2015 року складає 36819,95 грн. (а.с.9-10).

Вказаний розрахунок проведено з урахуванням наданих ксерокопій квитанцій про сплату аліментів, у зв'язку з ненаданням боржником відомостей про розмір отриманого ним доходу розрахунок проведено згідно статистичних даних про розмір середньої заробітної плати для Харківського району Харківської області за даними ГУС в Харківській області відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.195 СК України, про що зазначено у самій довідці.

Відповідно до відомостей, які містяться у довідці №6 від 30.11.2015 року ТОВ Фірма «Геліос» позивач ОСОБА_3 з 01.11.2007 року по 26.07.2015 року працював у ТОВ Фірма «Геліос» на посаді Менеджера з адміністративної діяльності. Його дохід за цей період склав 71461,10 грн. (а.с.6)

За приписами ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно з ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Із оскаржуваної довідки (графа 3) вбачається, що розрахунок розміру аліментів відповідно до рішення суду здійснювався державним виконавцем, виходячи з середньомісячного розміру заробітної плати Харківського району Харківської області (про що зазначено і у самій довідці), ? частина якої у 2006 році становила - 256,75 грн., у 2007 році - 343,25 грн., у 2008-2009 роках - 356,97 грн., у 2010 році - 392,66 грн., у 2011 році - 428,75 грн., у 2012 році - 582,75 грн., у 2013 році - 605,75 грн., у 2014 році - 704 грн., у 2015 році - 728,25 грн. відповідно.

26.11.2015 року позивачем було отримано вказаний розрахунок, після чого він звернувся до виконавчої служби з проханням провести перерахунок заборгованості по аліментам у частці від заробітку, враховуючи те, що аліменти він сплачує регулярно, окрім того у період з 01.01.2011 року по 27.07.2015 року працював на посаді Менеджера з адміністративної діяльності у ТОВ Фірма «Геліос», на підтвердження чого надав державному виконавцю копії квитанцій про грошові перекази та довідку про доходи з місця роботи (а.с. 8, 14-43).

Вказані обставини представником відповідача у суді апеляційної інстанції не заперечувались.

Пунктом 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року передбачено, що якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

29.02.2016 року суду було надано новий розрахунок, з урахуванням сум, які були сплачені позивачем добровільно згідно наданих ним квитанцій.

Проте розмір заробітної плати ОСОБА_3 при обчисленні заборгованості по аліментам, державним виконавцем враховано не було, що є порушенням вимог ст.195 СК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та п.7.13.1 вищевказаної Інструкції.

За таких обставин, розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів, наданий відповідачем, не можна вважати законним, а тому він підлягає скасуванню.

Посилання ОСОБА_3 на те, що вказаний розрахунок проведений відповідачем за 9 років, що поза межами трирічного строку, встановленого діючим законодавством, судовою колегією не приймаються.

Трирічний строк щодо стягнення аліментів встановлено ст.194 СК України.

Нормами вказаної статті передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Тобто, в даному випадку слід відрізняти стягнення аліментів за минулий час (трирічний строк, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання) від стягнення заборгованості по аліментам ( строк, за який утворилась заборгованість).

За змістом ст.194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина.

У судовому засіданні було встановлено, що аліменти присуджено до стягнення за рішенням суду з 07.08.2003 року і до повноліття дитини, виконавчий лист до органів виконавчої служби подано у межах строку, встановленого ст.194 СК України.

За таких обставин, ухвалене в справі судове рішення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову лише з підстав неврахування державним виконавцем при обчисленні заборгованості по аліментам розміру заробітної плати позивача.

Питання про розподіл судових витрат судова колегія вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 , 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів Районного відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області від 23.11.2015 року №8729.

Стягнути з Районного відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 1157,3 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді