Справа № 357/8319/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві в залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 14.05.2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи моторолером марки «FADA без державного номерного знака на автодорозі Фастівка-Щербаки + 100 м, не врахував дорожню обстановку та смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, яким керував позивач, відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 17.06.2016 року, внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль позивача, вартість матеріального збитку складає 21 960,75 грн., що підтверджується висновком № 151 від 12.07.2016 року. Крім того, з вини відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП він переніс нервовий стрес, втратив сон та нормальну життєдіяльність, моральну шкоду він оцінює в 10 000 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 21960,75 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 800 грн., 10 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, в сумі 21960 грн.75 коп., щодо стягнення моральної шкоди, то вказав на те, що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди на суму 10 000 грн.

За ухвалою суду від 03.10.2016 року до участі в розгляді даної справи в якості 3-ї особи залучено ОСОБА_3, на імя якого зареєстровано автомобіль НОМЕР_2, який в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій вказав на те, що він продав автомобіль НОМЕР_2 13.08.2013 року за генеральним дорученням, не заперечує щодо відшкодування збитків, повязаних з ДТП, на користь ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 14.05.2016 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи моторолером марки «FADA без державного номерного знака на автодорозі Фастівка-Щербаки + 100 м, не врахував дорожню обстановку та смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1.

В результаті зазначеної ДТП транспортним засобам спричинено технічні пошкодження.

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Наведені обставини стверджуються копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області /а.с.8 /.

За ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини ОСОБА_2.

Як розяснено в п.1.10 ПДР України, мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об'ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Тобто, моторолер, яким керував ОСОБА_2 на момент ДТП, є транспортним засобом.

Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, саме ОСОБА_2, з вини якого сталася дана ДТП, є відповідальним за спричинену позивачу в результаті ДТП шкоду, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідача відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_2 спричинено технічні пошкодження.

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 151 від 12.07.2016 року, виконаного ОСОБА_4, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту, становить 21 960 грн.75 коп., що стверджується копією цього висновку / а.с.9-21/.

Висновок приймається судом до уваги, оскільки його виконано з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» , всі розрахунки обґрунтовані.

До того ж, відповідач не оспорював розмір матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження в ДТП вказаного вище автомобіля.

За положеннями ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

А за ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.5/, автомобіль НОМЕР_2 2002 року випуску зареєстровано по даний час на імя ОСОБА_3.

В п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін.

Судом було залучено до участі у справі власника транспортного засобу в якості 3-ї особи, на що вказано вище, який жодних зауважень щодо відшкодування шкоди на користь позивача не має.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду, завдану пошкодженням в ДТП автомобіля ВАЗ 21099, в сумі 21 960 грн.75 коп.

Суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати за проведення автотоварознавчого дослідження визначення розміру матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля, в сумі 800 грн., що стверджується копією квитанції від 12.07.2016 року та актом виконаних робіт № 151 від 12.07.2016 року /а.с.6, 20/.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 21 960 грн.75 коп. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля + 800 грн.- вартість експертного дослідження, всього 22 760 грн.75 коп.

Крім матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 п.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивачу було спричинено і моральну шкоду, оскільки в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль, який знаходиться в користуванні позивача, для відшкодування спричинених збитків він змушений витрачати додатково час та кошти, що призвело до зміни звичного для нього способу життя.

Спричинену позивачу моральну шкоду суд оцінює в розмірі 1500 грн.

Доказів на обґрунтування спричинення йому моральної шкоди на суму 10 000 грн. позивачем не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд також вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь позивача з відповідача в сумі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166,1167, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 79, 88, 209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 22 760 грн.75 коп. , 1500 грн. моральної шкоди, 551 грн.20 коп. судового збору, всього 24 811 грн.95 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5