У Х В А Л А
"22" січня 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О. В. , розглянувши позовну заяву Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

В С ТА Н О В И В :
Позивач Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначена заява підлягала залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника.

Подана позовна заява підписана ОСОБА_1 , як командиром військової частини НОМЕР_1 , однак доказів, того що вказаний громадянин є командиром цієї військової частини до суду не надано.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Ознайомившись з поданою позовною заявою, судом встановлено, що з її змісту не вбачається спір про право, який розглядається судом в порядку позовного провадження за правилами цивільного судочинства.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам закону, не має на меті вирішення спору про право, а за змістом є заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Такі заяви розглядаються судом в порядку передбаченому ст.371 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Отже, проаналізувавши наведене, слід дійти висновку, що для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, до суду необхідно звертатись з відповідною заявою, а не з позовною заявою.

Враховуючи викладені обставини та наведені вимоги закону, позовну заяву ухвалою суду від 18.12.2015 року було залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, яка отримана уповноваженим представником позивача 28.12.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказане повідомлення передано судді 22.01.2016 року.

У встановлений в ухвалі строк позивач недоліки не усунув, що є підставою для повернення позову.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :
Позовну заяву Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не позбавляє права на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. В. Жарікова