Справа № 712/5206/15ц
Провадження № 2/712/1433/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи: КП «Соснівська СУБ», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за особою права на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі ордера № 4916 виданого у 1972 році Черкаською міською радою депутатів трудящих, її батько ОСОБА_4 отримав право на заселення в квартиру АДРЕСА_1. Склад сім'ї чотири особи, він, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6, дві доньки ОСОБА_1 (на даний час - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (на даний час - ОСОБА_2). Згідно рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради від 15.12.2004 року за № 763 «Про зміну договору найму житлового приміщення та відкриття особових рахунків по ВЖ РЕУ-7» було змінено договір найму вищевказаної квартири та відкрито особовий рахунок на її сестру ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю наймача цієї квартири. З 2004 наймачем квартири вважається її сестра ОСОБА_2 складом сім'ї три особи, вона, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати ОСОБА_9 З 1972 року по 2004 рік вона проживала у вищезазначеній квартирі. У 2004 році вона знялася з реєстраційного обліку та зареєструвалася за місцем проживання свого чоловіка. У 2007 році для догляду за своєю мамою вона повернулася проживати у квартиру АДРЕСА_3, оскільки мати перенесла геморагічний інсульт і її стан різко погіршився, частково відібрало мову, ліві рука та нога не відчувалися і вона не могла ними рухати, повністю осліпла. З часом стан матері тільки погіршувався, вона не могла обходитися без стороннього догляду. В подальшому, Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.12.2015 матір визнана недієздатною, а її призначено опікуном. У 2008 році, сестра ОСОБА_2 виїхала з квартири разом зі своїм сином і до даного часу місце її перебування невідомо. Хоча вона постійно проживала у спірній квартирі разом з мамою, зареєструватися в даній квартирі не могла, оскільки реєстрація здійснюється з дозволу всіх зареєстрованих, мати була тяжко хворою і не могла дати згоди, а сестра, яка вважається і до даного часу наймачем квартири, виїхала ще у 2008 році і до даного часу її місце перебування невідоме. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати ОСОБА_9. З часу вибуття квартиронаймача її сестри ОСОБА_2, на яку особовий рахунок було оформлено лише тому що мама після смерті батька захворіла, а вона саме в той час була зареєстрована в іншому місці, позивач самостійно несе всі обов'язки наймача житлового приміщення, в тому числі сплачує комунальні послуги. Іншого житла ані у власності, ані у наймі в неї немає, за таких обставин звернулась з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати за позивачкою право на користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи КП «Соснівська СУБ» в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позову заперечував.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, були повідомлені, про розгляд справи шляхом публікації і оголошення в газеті, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і визначив відповідно них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі ордера № 4916 виданого у 1972 році Черкаською міською радою депутатів трудящих, ОСОБА_4 отримав право на заселення в квартиру АДРЕСА_1. Складом сім'ї чотири особи, він, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6, дві доньки ОСОБА_1 (на даний час - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (на даний час - ОСОБА_2).

Згідно рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради від 15.12.2004 року за № 763 «Про зміну договору найму житлового приміщення та відкриття особових рахунків по ВЖ РЕУ-7» було змінено договір найму квартири АДРЕСА_2 та відкрито особовий рахунок на ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю наймача цієї квартири (тобто батька ОСОБА_4).

З 2004 року наймачем квартири є ОСОБА_2 складом сім'ї три особи, вона, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мати ОСОБА_9

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, з 1972 року по 2004 рік позивач ОСОБА_1 проживала у вищезазначеній квартирі. У 2004 році остання знялася з реєстраційного обліку та зареєструвалася за місцем проживання свого чоловіка. У 2007 році для догляду за своєю мамою позивач повернулася проживати у квартиру АДРЕСА_3, оскільки вона перенесла геморагічний інсульт і її стан різко погіршився, частково відібрало мову, ліві рука та нога не відчувалися і вона не могла ними рухати, повністю осліпла. З часом стан матері позивачки тільки погіршувався, вона не могла обходитися без стороннього догляду.

У 2011 році згідно довідки до акту огляду МСЕК матері позивача було встановлено 1 групу інвалідності безтерміново. Крім того на фоні сліпоти, перенесених хвороб, її душевний стан погіршився, вона не могла правильно оцінювати прості життєві ситуації. Згідно івисновку спеціалізованої психіатричної МСЕК від 08.07.2015, ОСОБА_9 потребувала постійного стороннього догляду, повністю залежна від сторонніх осіб.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.12.2015 матір позивачки визнано недієздатною, а ОСОБА_1 призначено опікуном.

У 2008 році, ОСОБА_2 виїхала з квартири разом зі своїм сином і до даного часу місце її перебування невідомо, що підтверджується характеристикою з місця проживання, в якій сусідами вказано проте, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 доглядала за матір'ю, є інвалідом 1 групи. В квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не проживають за вказаною адресою більше 6 років, їх місцезнаходження невідоме.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивачки, ОСОБА_9, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 26.01.2016 року складено відповідний актовий запис № 272.

Як було з'ясовано в судовому засіданні, з часу вибуття квартиронаймача ОСОБА_2, на яку було оформлено особовий рахунок, позивач самостійно несе всі обов'язки наймача житлового приміщення, в тому числі сплачує комунальні послуги. Іншого житла ані у власності, ані у наймі у позивача немає.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до змісту Рішення Конституційного суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 у Конституції України терміни «сім'я», «члени сім'ї», «родичі», «сімейне життя», «утримання» тощо без визначення змісту вживаються неодноразово. Так, фундаментальним правовим підгрунтям тлумачення поняття «член сім'ї» є визнання конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (стаття 3), на вільний вибір місця проживання (стаття 33), закріплення права кожного на житло (стаття 47) тощо. Житловий кодекс Української PCP, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Крім того, вищезазначені норми презумуються з нормами житлового кодексу.

Зокрема, ст. 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення належать чоловік, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач в праві в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Звернувшись до КП «Соснівська СУБ» із заявою про переоформлення особового рахунку на себе, позивач отримала відмову із роз'ясненням права на звернення до суду.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі на законних підставах, утримує її, несе витрати по оплаті комунальних послуг, суд вважає за необхідне визнати за нею право на користування житлом, а саме АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: