Провадження № 2/760/5660/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне/

05 жовтня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати відповідачку такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що відповідачка є колишньою дружиною його батька, ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Навесні 2011 року шлюб батька з відповідачкою фактично був припинений, відповідачка виїхала з квартири, забравши особисті речі. З цього періоду часу відповідачка в квартирі не проживає, витрат у її утриманні не несе.

Більше п'яти років відповідачка не проживає в квартирі і її місце знаходження невідоме.

Виходячи з цього, непроживання відповідачки в спірному жилому приміщенні понад встановлений законом строк, просить задовольнити позов.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи сповіщалася належним чином у порядку, визначеному ч. 9 ст. 74 ЦПК України, а саме через оголошення в пресі.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цих обставин та враховуючи думку позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що батькові позивача ОСОБА_3 на підставі ордеру №1512/1 від 19 січня 1979 року на сім»ю з 3-х осіб була надана квартира АДРЕСА_1.

В 1980 році ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачкою, після чого остання була зареєстрована в спірній квартирі.

З весни 2011 року відповідачка в квартирі не проживає, виїхала з неї та забрала особисті речі.

Дані обставини підтверджено актами про непроживання особи за місцем реєстрації, затвердженими в.о. начальника ЖЕД №901 ОСОБА_4

/а.с.9-10/

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членами сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що з 2011 року відповідачка контактів з ним не підтримує і її місце знаходження йому невідоме.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідачка участі в судовому засіданні не прийняла і своїх заперечень проти вимог позивача суду не подала, обставин, викладених у позові, не спростувала.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 551,20гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 4,10, 11,57-60, 88, 209, 212-215, 218,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: