Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія 59 Суддя доповідач Ткаченко Т.Б.
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі :

Головуючого - Ткаченко Т.Б.

Суддів - Песоцької Л.І. , Мальцевої Є.Є.

При секретарі - Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області, в інтересах ОСОБА_2 до Донецького державного університету управління, третя особа: Головне управління державної казначейської служби Донецької області, про стягнення стипендії за апеляційною скаргою Донецького державного університету управління на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року прокурор Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Донецького державного університету управління (далі ОСОБА_3), в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів державного бюджету суму недорахованої стипендії у розмірі 7 470 грн. за період з вересня 2012 року по червень 2014 року включно та суму невиплаченої стипендії 7308 грн. за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 є дочкою шахтаря, з 01 вересня 2012 року навчається в ОСОБА_3 та з першого курсу навчання по 01 липня 2014 року щомісячно отримувала стипендію по 730 грн., яка не відповідає розміру, встановленому ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Батько ОСОБА_2 ОСОБА_4 на момент вступу дочки на навчання до ОСОБА_3 мав стаж роботи під землею 31 рік 6 місяців, а тому відповідно до вказаної норми ОСОБА_2 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб.

З 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року ОСОБА_2 взагалі не отримувала стипендію, незважаючи на те, що повинна була отримувати її у розмірі 1218 грн. щомісячно.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів державного бюджету суму недорахованої стипендії за період з вересня 2012 року по червень 2014 року включно в розмірі 7470 грн. та суму невиплаченої стипендії за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 7308 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_3, посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурору Іллічівського району м.Маріуполя в інтересах ОСОБА_2 про стягнення стипендії відмовити в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що ОСОБА_2, як дитина, батько якої має підземний стаж більший за 15 років, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на отримання стипендії з державного бюджету у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. При цьому порядок і розмір стипендій для осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах за рахунок коштів державного бюджету визначаються КМУ. Однак суд не звернув уваги на те, що в постанові КМУ від 12 липня 2004 року № 882 «Про деякі питання стипендіального забезпечення» стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами 1 або ІІ групи, не визначена. В такому випадку цій категорії студентів повинна виплачуватись звичайна академічна стипендія, розмір якої для студентів вищих навчальних закладів 1- 1У рівня акредитації встановлений 730 грн. на місяць, і яка ОСОБА_2 виплачена в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не передбачена виплата стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, батьки яких мають підземний стаж роботи понад 15 років.

Зміни, що враховують вимоги ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині призначення студентам певних категорій стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882, не внесені, оскільки виплата цих стипендій не забезпечується коштами державного бюджету на попередні роки, та на 2015 рік.

Під час вступу до ОСОБА_3 позивачкою не надавалась довідка про шахтарський стаж батька, що підтверджується переліком документів, які здавались під час її вступу, якому суд дав неналежну оцінку. А висновок суду, що особова справа студента ІНФОРМАЦІЯ_1, неточною, містить не всі документи, які зокрема, здавались при вступі позивачкою, зроблений на припущеннях, чим порушено ч.4 ст.60 ЦПК України.

Сайт інформаційної системи «Конкурс» є сайтом не конкретно ВУЗу ОСОБА_3, а всеукраїнським сайтом, який містить інформацію щодо всіх учбових закладах країни. На зазначеному сайті не вказано, що саме при вступі до ОСОБА_3 позивачка користувалась пільгою позаконкурсного вступу.

Відповідно із положеннями ст.12 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-УІІ «Про прокуратуру» утворена Маріупольська міська прокуратура №2 Донецької області, до територіальної юрисдикції якої, відповідно до Додатку до цього закону, віднесено Іллічівський район м.Маріуполя Донецької області.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності позивачки ОСОБА_2, представника відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать записи в книзі телефонограм апеляційного суду за № 729, № 730 про отримання позивачкою та відповідачем телефонограми та звіт про відправлення повідомлення третій особі. Із заявами про відкладення розгляду справи до суду не звернулись.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення прокурорів Федоровського Л.І. і ОСОБА_5, які просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.ст. 11, 303 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-У1 "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі Закон № 345-У1) передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", ОСОБА_2 має право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб, оскільки підземний стаж роботи її батька ОСОБА_4 складає 31 рік 06 місяців 07 днів.

З урахуванням наведених в рішенні норм закону та висновків Європейського суду з прав людини, які застосовані, як джерело права, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача по нарахуванню та виплаті стипендії ОСОБА_2 в меншому розмірі, ніж передбачено ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в період з 01.09.2012 року по 31.12.2014 року.

Відповідачем не наведено та судом не встановлено інших нормативно-правових актів, які б мали вищу юридичну силу та обмежували дію ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо обовязку виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб в період часу з 2012 року по 2014 рік включно.

Відсутність бюджетного фінансування, на яке посилається відповідач як на підставу невиплати стипендії у встановленому законом розмірі, не виправдовує невиконання відповідачем своїх обовязків з огляду на відповідні положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Як встановлено судом і це підтверджується довідкою, виданою відповідачем 26.05.2015 року та студентським квитком, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є студентом ОСОБА_3 денної (бюджетної) форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки 6.030101 «Соціологія» (а.с.7, 13,14).

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості за видами оплат № 101 з вересня 2012 року по березень 2015 року позивачці нараховувались та виплачувалась стипендія (а.с.17-18).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану м. Селидове Донецької області ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, який згідно з довідкою від 08.06.2012 року, виданою ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», працює на посаді підземного гірника з 06.08.1998 року, стаж його роботи на підземних роботах з повним робочим днем в шахті складає 31 рік 06 місяців 07 днів (а.с.12,15).

Ті обставини, що ОСОБА_2 при вступі саме до ОСОБА_3, на підтвердження пільги (права на позаконкурсний вступ до ВУЗу), що передбачена ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», надала довідку про роботу батька на підземних роботах, підтверджується даними сайту інформаційної системи «Конкурс», з якого вбачається, що позивачкою при вступі до ОСОБА_3 на факультет: Права та соціального управління; галузь:соціально-політичні науки; напрям: соціологія, надано оригінали документів, у тому числі і довідку на підтвердження права на позаконкурсний вступ (а.с.48 -50).

Про те, що відповідач був обізнаним, що ОСОБА_2 підпадала під дію Закону Україну № 345-У1 та має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, підтверджується листом ОСОБА_3 від 20 травня 2015 року № 05-11/263 направленого до прокуратури Іллічівського районному м.Маріуполя (а.с.16).

Будь-якими належними і допустимими доказами відповідачем не спростовані ті обставини, що позивачкою при вступі до ОСОБА_3 була надана довідка про шахтарський стаж батька, а надані відповідачем і оглянуті судом першої інстанції матеріали особової справи ОСОБА_2, являються неповними, та не містять повний перелік документів, які здавались при вступі до ОСОБА_3, оскільки сформована при вступі справа залишилась на тимчасово окупованій території в м. Донецьк. Зазначені обставини не були спростовані відповідачем.

Про те, що ОСОБА_2, як дитина, батько якої має підземний стаж більший за 15 років, має право на отримання стипендії з державного бюджету у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, не заперечується відповідачем і при звернення з апеляційною скаргою.

Суд першої інстанції також дійшов обгрунтованого висновку про те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ОСОБА_3 зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Згідно ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Положення «Порядку призначення і виплати стипендій» , затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882 щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Враховуючи наведене, суд, правильно застосувавши зазначені вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Період і розмір невиплаченої стипендії стягнутої на підставі рішення суду відповідачем не оскаржується.

Колегія суддів переглядаючи справу у межах заявленого позову і доводів апеляційної скарги, вважає, що рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Донецького державного університету управління відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.І.Песоцька

ОСОБА_6