Справа №336/1408/16-ц
пр.№2/336/3021/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

за участі представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства Оборони України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.03.2016 року звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Міністерства Оборони України на його користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір на користь держави.

На обгрунтування позову зазначив, що з 25.02.2009 року, згідно виписки із акту огляду МСЕК Запорізької медико соціальної експертної комісії від 25.02.2009 року, йому була встановлена друга група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків у країнах, де велися бойові дії.

Під час проходження військової служби у позивача розвинулися тяжкі хронічні хвороби, які повязані із виконанням ним військових обовязків.

З 2009 року стан його здоровя значно погіршився, що призводить до тривалого лікування та реабілітації.

Свої моральні втрати пояснює тим, що він втратив роботу, погіршилися його соціальні звязки, він фактично втратив можливість вести повноцінне життя.

Позивач просить розглядати справу на його відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що позивач востаннє лікувався у госпіталі в 2011 році, з того часу жодного разу не звертався щодо санаторно курортного лікування, яке надається безоплатно, не звертався до спеціалізованих установ де лікуються учасники бойових дій, просить у позові відмовити.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення представника відповідача, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню у зв'язку із таким.

Судом встановлено, що згідно виписки із акту огляду МСЕК Запорізької медико соціальної експертної комісії від 25.02.2009 року ОСОБА_2 була встановлена друга група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків у країнах, де велися бойові дії (а.с.7,8).

Позивач страждає на хронічні хвороби: гіпертонічну хворобу 2 ступеню, тяжкий гіпертонічний атеросклероз, група високого ризику, атеросклеротичний кардіосклероз, діскуляторна енцефалопатія 2 ступеню, ожиріння 1-2 ступеня, аліментарного ґенезу, вестибулопатия, церебральний атеросклероз, цервикалгія, люмбагія (а.с.9,10,11).

Згідно із ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а у відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Цивільним кодексом передбачено спеціальні підстави та порядок відповідальності за заподіяну шкоду, зокрема, статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, що відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Відповідно до ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції.

Суд, задовольняючи позов, виходить з правового змісту ст. ст. 23, 1167 ЦК України, тобто з наявності визначених законом підстав для відшкодування моральної шкоди.

Ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законом порядку.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях.

У позивача друга група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з проходженням військової служби, що дає змогу зробити висновок про право вимагати відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна позивачеві внаслідок втрати здоровя, необхідно врахувати глибину моральних страждань та враховувати принцип розумності та справедливості, суд вважає достатнім розмір відшкодування у 10000,00 грн.

У своїх висновках суд виходить з того, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців, встановлює систему їх соціального захисту, зокрема, у разі втрати ними працездатності.

Тобто, військовослужбовці повинні пройти безоплатну психологічну, медико психологічну реабілітацію у відповідних центрах, з відшкодуванням вартості проїзду, забезпечуються путівками для санаторно курортного лікування незалежно від виду пенсії безоплатно, приймаються на обстеження та лікування до військово медичних закладів охорони здоровя.

Позивач лікувався востаннє у 2011 році, доказів, що він звертався із заявами про отримання санаторно курортного лікування та реабілітації суду не надав.

Згідно ч. 3 Закону України "Про збройні Сили України» передбачено, що Міністерство Оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Отже, обовязок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду накладається на Міністерство Оборони України, як на уповноважений орган.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.10.2014 року у справі №3-86гс14, який згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для суддів.

Керуючись ст. ст. 2, 23, 170, 1167 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 3 Закону України "Про збройні Сили України», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з Міністерства Оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Артемова