Справа № 263/1546/16-ц
Провадження № 6/263/25/2016
У Х В А Л А

12 лютого 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням щодо обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 В обґрунтування вимог заявник зазначає, що на виконанні Жовтневого відділу ДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №0520/6465/2012 від 09.10.2012 року, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 07.06.2012 року та до повноліття дитини. Боржник не працює та не отримує пенсію, відкриті рахунки в установах банку відсутні. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу не зявлявся. Зі слів матері боржника у телефонній розмові встановлено що ОСОБА_1 на даний час знаходиться за межами території України та не має можливості зявитися до державного виконавця. Накладено арешт на АДРЕСА_1. На теперішній час боржником рішення суду не виконується, заборгованість станом на 11.02.2016 складає 22597,30 грн., у звязку з чим подане до суду дане подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали, долучені до подання, суд приходить до висновку щодо його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області від 06.06.2014 року відкрито виконавче провадженні по виконавчому листу №0520/6465/2012 від 09.10.2012 року, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 07.06.2012 року та до повноліття дитини.

Відповідно до акту державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ в Донецькій області від 10.07.2015 року та 12.11.2015 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, не проживає. Згідно відповіді з ЦНППВАЗ 2 м.Маріуполь, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстровано, згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України особа доходу не отримує, відкритих рахунків у фінансових установах не має.

Згідно довідки головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області від 27.01.2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за вищевказаним виконавчим листом станом на 28.12.2015 року складає 22597,30 грн.

Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31.12.2015 року за поданням державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області у звязку з відсутністю відомостей щодо місця проживання оголошено розшук ОСОБА_1

Згідно листа відділу центрального оформлення документів ДМС України в м. Маріуполі ОСОБА_1 11.05.2010 року документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон ЕК №690189 (1435).

Згідно із п.18 ст.11 Закону України Про виконавче провадження №202/98-ВР, державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну. Зазначене право гарантоване також ст.33 Конституції України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, або він ухиляється від зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України (зі змінами) у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, то до виконання зобов'язань, можливо обмеження у праві виїзду за межи України.

Ознайомившись із поданням державного виконавця та документами, які додані до нього суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання рішення суду, що підтверджується строком, протягом якого боржник не вжив заходів для погашення боргу та виконання рішення суду, тому суд вважає можливим тимчасово обмежити його у праві виїзду за кордон, з метою подальшого виконання рішення суду.

На підставі ст. ст. 5, 74 Закону України „Про виконавче провадження, п.п. 2, 5, 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну, п. 8 ст. 19 Закону України Про державну прикордонну службу, ст. 373 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Україна, АДРЕСА_3, до повного погашення заборгованості по аліментам перед ОСОБА_2 за виконавчим листом №0520/6465/2012 від 09.10.2012 року, з вилученням закордонного паспорту.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Хараджа