Cправа № 563/917/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді - Кулика Є.В.

при секретарі - Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 9 00, 87 (Долар США), що за курсом 21 грн. 10 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 189 939 грн. 56 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ROCWGA від 05 лютого 2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 7 375, 00 (Долар США) на термін до 05 лютого 2013 року. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на 25.06.2015 року виникла заборгованість в сумі 9 00, 87 (Долар США), що за курсом 21 грн. 10 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 189 939 грн. 56 коп. В забезпечення виконання забов'язання за даним кредитним договором було укладено договір поруки з поручителем ОСОБА_2 за для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1, однак вимога пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання також не виконана. Покликаючись на викладені обставини, просить позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково з таких підстав. З розрахунком заборгованості, який надав в позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» вона не погодилась та надала власний. Вказала, що із заборгованістю по тілу кредиту, яка становить 1348, 71 (Долар США), по заборгованості за відсотками - 819,46 (Долар США), по заборгованості за комісією - 26, 43 (Долар США) - згідна. Однак сума заборгованості за кредитом в розмірі 3819, 70 (Долар США) не відповідає дійсності та суперечить обставинам справи. Також вказала, що в 2008 році їй зробили операцію, в 2010 році - її сину, на це було витрачено значні кошти і на даний момент вона має багато боргів. Також пояснила суду, що є інвалідом ІІІ групи і опікуном ОСОБА_3, який народився 20 листопада 2011 року. На підтвердження даних фактів надала суду відповідні документи. Тому на підставі викладеного, враховуючи її майнове та фінансове становище, просила звільнити її від пені та штрафу, а суму заборгованості стягнути за її розрахунками.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, просила звільнити її від пені та штрафу, заборгованість стягнути згідно наданих розрахунків ОСОБА_1

Заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ROCWGA від 05 лютого 2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 7 375, 00 (Долар США) на термін до 05 лютого 2013 року. Однак договірних зобов'язань відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на 25.06.2015 року виникла заборгованість в сумі 9 00, 87 (Долар США), що за курсом 21 грн. 10 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 189 939 грн. 56 коп., яка складається з: 3819, 70 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 819, 46 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26, 43 (Долар США) - заборгованість за комісією; 3896, 34 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом; 11,85 (Долар США) - штраф (фіксована сума); 428,10 (Долар США) - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання забов'язання за даним кредитним договором було укладено договір поруки з поручителем ОСОБА_2 за для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1, однак вимога пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання також не виконана.

Укладений із банком кредитний договір відповідачі в судовому порядку не оспорили, у зв'язку з чим він відповідно до правил ст.204 ЦК України він є правомірним.

Згідно наданих розрахунків відповідачем заборгованість на момент розгляду справи становить: по тілу кредиту - 1348, 71 (Долар США), по заборгованості за відсотками - 819,46 (Долар США), по заборгованості за комісією - 26, 43 (Долар США).

Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання), відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2009 року з ОСОБА_1 за кредитним договором № ROCWGA від 05 лютого 2008 року стягнуто несплачену заборгованість в сумі 621, 76 (Долар США).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно із ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пункт 12 договору поруки № ROCWGA від 05 лютого 2008 року встановлено, що порука припиняється після п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Таким чином, встановлено, що на час розгляду справи в суді порука не припинена, оскільки забезпечене нею зобов'язання не виконане та сторони домовилися про її припинення після п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що зобов'язання не виконано, що відповідачами не оспорено. На час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до п.8.4 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість по тілу кредиту становить 3819,70 (Долар США), а розмір нарахованої пені - 3896,34 (Долар США).

При невиконанні позичальником умов, передбачених п.2.2.11 договору, банк зобов'язаний здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту по рахунку, відповідно до п.7.2 договору.

Будучи обізнаним, що позичальник тривалий час фактично перестала сплачувати належні за кредитним договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зростала сума заборгованості, банк з 25 вересня 2013 року (з дати останньої проплати заборгованості по кредитному договору) не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків на протязі двох років, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру пені.

З урахуванням положень ст.10 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, а тому наявні підстави для зменшення її розміру.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи фінансове та майнове становище відповідачів, суд вважає за можливе застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та звільнити їх від сплати пені.

Щодо вимоги відповідачів про звільнення їх від штрафу, то дана вимога підлягає відмові з таких підстав.

Стаття 257 ЦК України, передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст.266 ЦК України, за спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Стаття 268 ЦК України, вказує, що вимоги позивача, не входять до вичерпного переліку вимог, на які позовна давність не поширюється.

Враховуючи те, що відповідачі зобов'язалися повернути суму кредиту та процентів, дата останнього платежу 25 вересня 2013 року, а позовна давність встановлюється законодавством тривалістю 3 роки, тому позивач не пропустив строк звернення до суду з заявою про стягнення з відповідачів штрафу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно 2194, 67 (дві тисячі сто дев'яносто чотири тисячі) Долар США, що за курсом 21 грн. 10 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року складає 46 307 (сорок шість тисяч триста сім) гривень 54 копійки

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі.

Тому позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.204, 526, 527, 551, 554, 599, 610, 612, 616, 623, 624, 629 ЦК України, ст.ст.10, 57, 59, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ROCWGA від 05 лютого 2008 року на загальну суму 46 307 (сорок шість тисяч триста сім) гривень 54 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 899 ( одна тисяча вісімсот дев'яносто дев'ять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Є.В. Кулик