Справа № 202/9336/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що між ним і ПАТ КБ ПриватБанк був укладений договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до якого банк видав йому картку VISA за номером 4149 4978 2930 9030 терміном дії до жовтня 2018 року включно, яка використовувалася ним для отримання заробітної плати. Наприкінці 2015 року банком в односторонньому порядку було заблоковано дію даної картки та відмовлено в її обслуговуванні, в тому числі видачі грошових коштів, посилаючись на те, що він знаходиться в чорному списку. Вважає, що діями відповідача, які виявилися в неналежному виконанні умов договору та безпідставному утримуванні його грошових коштів у сумі 11659,50 грн., йому були спричинені моральні страждання, які полягають у приниженні гідності через позбавлення коштів для існування. За цих підстав з урахуванням уточнених під час судового розгляду представником позивача позовних вимог просить стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підтримав.

Представник відповідача ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що картковий рахунок позивача було поповнено через банкомат пошкодженими банкнотами, які мають статус неплатіжних, у звязку з чим обслуговування картки позивача було зупинено до проведення дослідження. Вважав вимоги про відшкодування моральної шкоди необґрунтованими та просив в задоволенні позову відмовити.

У подальшому представники сторін у судове засіданні не з'явилися, тому розгляд справи завершено в їх відсутність.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав:

Судом встановлено, що 17 травня 2011 року між ОСОБА_3 і ПАТ КБ ПриватБанк був укладений договір банківського рахунку шляхом підписання позивачем заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору банк видав позивачу платіжну картку за номером 4149 4978 2930 9030 строком дії до жовтня 2018 року включно.

Також судом встановлено, що восени 2015 року банк в односторонньому порядку припинив обслуговування рахунку позивача та заблокував видану йому платіжну картку.

На звернення позивача щодо повернення коштів, які знаходяться на рахунку, банком було відмовлено.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач як на підставу свого позову посилається на неналежне виконання банком умов договору банківського рахунку, які виявилися у безпідставному блокуванні платіжної картки та утримуванні належних йому грошових коштів.

Відповідно до частини 4 статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності договором або законом.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Так, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Статтею 1073 ЦК України визначені правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта, зокрема передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, які надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Главою 72 ЦК України, яка регулює спірні правовідносини сторін, передбачено право клієнта вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди лише в разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю (частина 2 статті 1076 ЦК України).

Крім того, як вбачаться з матеріалів справи, умовами укладеного між сторонами договору, зокрема Умовами і Правилами надання банківських послуг та заявою позивача про приєднання до них, також не було передбачено відшкодування банком моральної шкоди у випадку неналежного виконання ним своїх зобовязань за договором.

Нормами Закону України Про захист прав споживачів, на який позивач посилається в своєму позові, передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (стаття 4 Закону).

Отже, ні чинним законодавством, ні договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неналежним виконання банком умов договору банківського рахунку.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ КБ ПриватБанк про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко