РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Давиденко Я.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Заявниця звернулася 17.12.2015 року із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що вона народилася 25 грудня 1951 року в Україні, а 03.01.1952 р. Черемошанською сільрадою Житомирського району та області на її ім'я було видане свідоцтво про народження, де в розділі «батьки» вказано, що батько за національністю є поляк.

Заявниця і уся її родина були поляками за походженням і до сьогодення шанують польські традиції та звичаї, сповідують римо-католицьку віру, святкують польські свята й вважає себе за етнічним походженням лише полькою.

На даний час, заявниця прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», а тому вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявниця у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги свої підтримала на підставі доводів, викладених в заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованої особи та заявника і на підставі наявних матеріалів справи та приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту приналежності до польської національності, суд враховує наступне.

Згідно актового запису про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_3 за № 2137 від 25.12.1971 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управляння юстиції, національність позивача вказана - «українка». Після одруження заявниця змінила прізвище на ОСОБА_1./а.с. 8,9/

Відповідно до наданого повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб сформованого від 12.09.2015 року, шлюб було розірвано за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.02.1982 року.

Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про карту поляка» та «Про репатріацію», ухвалених Сеймом ОСОБА_4.

Таким чином, факт, що просить встановити заявниця має юридичне значення.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько заявника був поляк, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Встановлення факту національної ідентичності заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом ОСОБА_4, громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити заявника та його нащадків права скористатись вказаними правами.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про становлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо).

Згідно абз.4 п.7 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України , питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, які з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Передбачено п.11 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Судом досліджено в оригіналі свідоцтво про народження ОСОБА_2 (наразі ОСОБА_1) ОСОБА_5, що видане 03.01.1952 року, а також оригінал повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, що сформований 27.01.2016 року.

У вищевказаних документах знайшло своє підтвердження те, що батько ОСОБА_1 ( дівоче прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 є ОСОБА_6, який за національністю дійсно «поляк». /а.с. 23,24/.

Пункт 2.13.1, 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Враховуючи те, що заявниця бажає встановити свою національну приналежність, а саме: обрати національність батька, як поляка, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення даної заяви про встановлення факту і внесення змін до актових записів про народження.

Відповідно до п.4 ст 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, тобто заінтересованою стороною в справі.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що встановлення юридичного факту належності заявника до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити юридичний факт належності до польської національності.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що встановлені факти дають підстави суду вважати заявлені вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 4, 10, 30, 57, 60, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до польської національності шляхом внесення Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області змін до актового запису про шлюб за № 2137 від 25.12.1971 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управляння юстиції, а саме: вказати національність ОСОБА_1 ( раніше - ОСОБА_6) ОСОБА_5 - «полька».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Ф.Слюсарчук