УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2010 року з нього та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» було стягнуто грошові кошти.

27 травня 2011 року за виданим судом виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

27 січня 2012 року в ході виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» було накладено арешт на належну іншій особі - ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

За позовом ОСОБА_4 рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року виключено з акту опису й арешту майна зазначену земельну ділянку та звільнено майно з-під арешту. Рішення набрало законної сили.

За таких обставин, державний виконавець в порядку, передбаченому ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», мав не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, постановою зняти арешт з майна та направити копію такої постанови боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Такі дії головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова А.Н. не вчинила.

На його звернення про вчинення таких дій державний виконавець та її керівництво не реагує, тому заявник просить суд: визнати протиправною її бездіяльність в частині не виключення з акту опису та арешту земельної ділянки, не винесення постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки, не надіслання копії постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Також просить суд зобов'язати державного виконавця: виключити з акту опису та арешту земельну ділянку, винести постанову про звільнення з-під арешту земельної ділянки, надіслати копію постанови про звільнення з-під арешту земельної ділянки органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану скаргу та викладене в письмових поясненнях (а.с. 24-26) та просив її задовольнити з наведених у ній підстав. Також зазначив, що хоч не вчинення таких дій не стосується прав чи обов'язків боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_1, проте він оскаржує сам факт не дотримання державним виконавцем вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Інший учасник судового розгляду в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2010 року з заявника та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» було стягнуто грошові кошти.

27 травня 2011 року за виданим судом виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

27 січня 2012 року в ході виконавчого провадження про стягнення з заявника заборгованості на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» було накладено арешт на належну іншій особі - ОСОБА_4 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

За позовом ОСОБА_4 рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року виключено з акту опису й арешту майна зазначену земельну ділянку та звільнено майно з-під арешту. Рішення набрало законної сили.

Заявник просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. та зобов'язати її вчинити дії.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчих дій було накладено арешт на земельну ділянку, що належала не боржнику.

Рішенням суду за позовом власника було виключено з акту опису й арешту майна зазначену земельну ділянку та звільнено майно з-під арешту.

Зі скаргою на дії державного виконавця до суду звернувся боржник у виконавчому провадженні.

У судовому засіданні представник заявника зазначив, що не вчинення оскаржуваних дій не стосується прав чи обов'язків боржника у виконавчому провадженні, він оскаржує сам факт не дотримання державним виконавцем вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічні положення містяться і в ст. 3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Законом визначено порядок оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця особою, яка не є стороною виконавчого провадження, але права якої порушені - в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки права заявника державним виконавцем не порушені.

Керуючись статтями 3, 57-60, 209, 212-214, 221, 383-386 ЦПК України, статтями 3, 4, 8, 19, 60, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: