Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/183/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К. М.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

10.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Кривохижі В.І.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі по тексту ПАТ «ВіЕйБіБанк») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №167/2008/СІ, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 10 000,00 доларів США під 14,0% річних строком до 10 квітня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №167/2008/СІ/П-1 від 10 квітня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_3 відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник - ОСОБА_2 та виступає як солідарний боржник. 26 листопада 2008 року згідно з додатковим договором №2 до кредитного договору від 10 квітня 2008 року встановлена процентна ставка у розмірі 17,0% річних. Зазначає, що в порушення умов договору щодо повернення кредиту відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав і станом на 06.08.2015 року має заборгованість по кредитному договору від 10 квітня 2008 року в сумі 112 778,71 грн., з яких 4935,80 доларів США заборгованості по кредиту, 343,65 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, 35,35 грн. комісії за обслуговування кредиту, 1 778,57 грн. штрафу за пропуск сплати платежів. Банк просив суд стягнути з відповідачів на його користь вказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року у задоволені позову ПАТ «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБіБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач свого представника у судове засідання не направив. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності сторони позивача на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що сторона відповідача ОСОБА_2 надала копії банківських квитанцій за лютий-жовтень 2015 року, що підтверджують сплату позичальником грошових коштів по погашенню кредиту перед позивачем. Після початку процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» сплата коштів відповідачем проводилась через ПАТ «Приватбанк». Проте, при розрахунку заборгованості сплачені відповідачем кошти через іншу банківську установу позивачем не враховано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з обставинами справи та письмовими доказами.

Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБібанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №167/2008/СІ, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 10 000,00 доларів США під 14,0% річних строком до 10 квітня 2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки №167/2008/СІ/П-1 від 10 квітня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_3 відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник - ОСОБА_2 та виступає як солідарний боржник. 26 листопада 2008 року згідно з додатковим договором №2 до кредитного договору від 10 квітня 2008 року встановлена процентна ставка у розмірі 17,0% річних. Між сторонами було погоджено графік погашення кредиту і відсотків до вказаного кредитного договору (а.с.18-20) та детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки (а.с.21-25). Відповідно до п.1.3 кредитного договору кредитні кошти надаються строком до 10 квітня 2018 року (а.с.10-17).

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту Фонд) від 20.03.2015 року №63 розпочата процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб з 20 березня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року.

Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач ОСОБА_2 сплачувала кредитну заборгованість згідно з встановленим графіком та до квітня місяця 2015 року простроченої заборгованості не мала. За травень-липень 2015 року позивач проплати не відобразив (а.с.5-6).

У судовому засіданні суду першої інстанції представники ОСОБА_2 надали квитанції про погашення кредитного боргу через ПАТ «ПриватБанк» за період з лютого по жовтень 2015 року згідно з графіком, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.60-65, 90-91).

Як пояснив у судовому засіданні Апеляційного суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 відповідачі намагалися сплатити поточну заборгованість за кредитним договором згідно з графіком, однак установа банку, до якої відповідач зазвичай вносив платежі, була закрита і для з'ясування, яким же чином сплачувати черговий платіж знадобився певний час. У подальшому вносив чергові платежі через ПАТ «ПриватБанк».

Слід зазначити, що у розрахунку заборгованості взагалі не відображено, яка ж сума на думку позивача відноситься до простроченої заборгованості, оскільки у позові відображена загальна сума залишку по кредиту, яка визначена до 10.04.2018 року, та яку позивач просив стягнути достроково.

Доводами апеляційної скарги було те, що відповідно до умов кредитного договору позивач і не повинен інформувати позичальника про зміну своїх рахунків. Інформація про початок процедури ліквідації є публічною і розміщена на офіційних сайтах НБУ України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте, зазначене спростовується ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якою Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Відповідно до ч.2 вказаної статті Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Відомості про ліквідацію банку повинні містити:

1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується;

2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку;

4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів (ч.ч.3, 4 ст.45 Закону).

Жодних доказів розміщення позивачем такої інформації відповідно до ч.ч.2, 4 вказаної статті у засобах масової інформації або в приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів, матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» відхилити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: