АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

Шахової О.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року,-

у с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить відповідачу.

В апеляційній скарзі відповідачем ОСОБА_3 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_3, зокрема, посилається на ті обставини, що вид забезпечення позову не співмірний з заявленими позовними вимогами у розмірі 413 515,49 грн. Крім того, позивачем не надано доказів унеможливлення виконання рішення суду в подальшому. Зазначає, що до заяви про забезпечення позову позивачем додана довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта, яка сформована на підставі запиту ОСОБА_2 10 жовтня 2015 року., а тому вказана інформація може бути застарілою, а накладення арешту на майно може порушувати права інших осіб.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 апеляційну скаргу просили відхилити, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 413 515,49 грн.

З матеріалів контрольного провадження вбачається, що ухвалою Святошинського районного

_____________________________________________________

Справа № 759/3403/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10054/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

суду м. Києва від 12 квітня 2016 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено - накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить відповідачу.

Задовольняючи заяву позивача, суд виходив з того, що наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися повністю, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянуто Святошинським районним судом м. Києва 2 вересня 2016 року, рішенням позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 борг у розмірі 419 710,99 грн. Рішення не набрало законної сили.

Також позивачем надано апеляційному суду копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, який відповідачу заповів ОСОБА_7

Так, за правилом ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить відповідачу, є не обґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим колегія суддів не погоджується з ними.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, не пересвідчився у співмірності виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник позовним вимогам, виходив з пояснень, наданих стороною позивача в позові та заяві про забезпечення позову, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення заяви - накладення арешту на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, в межах ціни позову - 413 515,49 грн.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційнускаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в межах ціни позову - 413 515,49 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова