У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20 травня 2010 року при проведенні представниками позивача перевірки дотримання споживачами вимог законодавства про користування електричною енергією у належній відповідачу квартирі було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), зокрема, самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку з порушенням схеми обліку, у зв'язку з чим було складено акт про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення № К 010027. 08 травня 2014 року між товариством та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до п. 18 якого заборгованість ОСОБА_4 за спожиту електроенергію складала 1 606 грн 48 коп. Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує обов'язок по сплаті за користування електроенергією, позивач з урахуванням уточнень остаточно просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 852 грн 31 коп. вартості спожитої електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 852 грн 31 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків судів не спростовують.

Так, ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно з законодавством, за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією.

Положеннями п. п. 48, 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальним має право відключити споживача від електроенергії та нарахувати збитки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України на припущеннях рішення суду ґрунтуватись не може.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи із того, відповідачем було допущено порушення Правил, що доведено позивачем, і ці обставини підтверджуються матеріалами справи, у тому числі актом про порушення, складеним відповідно до вимог п. 53 Правил. Також, суди правильно зазначили, що підписавши 08 травня 2014 року договір про користування електричною енергією ОСОБА_4 визнала наявність у неї заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 1 606 грн 48 коп.

Доводи касаційної скарги про відсутність в укладеному між сторонами договорі наявності заборгованості з оплати спожитої електричної енергії та навпаки наявності переплати за користування електричною енергією є безпідставними, спростовуються матеріалами справи, були предметом дослідження судів попередніх інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

М.В. Демяносов

О.В. Ступак