Справа № 464/9431/15 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4761/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді Берези В.І. , суддів: Ванівського О.М., Бойко С.М. за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 5 лютого 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» 5 653 (пять тисяч шістсот пятдесят три) грн. 28 коп. безпідставно набутих коштів. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування зазначеної апеляційної скарги вказує на те, що 15.05.2014 р. відбулась подія (ДТП), що має ознаки страхового випадку, внаслідок якої забезпеченим транспортним засобом було пошкоджено автомобіль «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав Відповідачу.

Відносини, які мали місце між сторонами, регулюються ЦК України та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Спричинену шкоду внаслідок вказаної ДТП було відшкодовано Позивачем в розмірі 5653,23 грн. ОСОБА_3, що третя особа користується великогабаритним транспортним засобом, а ліміт Страховиків за спричинені матеріальні збитки становить лише 50 000,00 грн., то при користуванні таким автомобілем ризик здійснення ДТП значно збільшується, а тому і було вирішено укласти Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПАТ «УСК «Гарант-АВТО» з метою збільшення ліміту відповідальності за настання цивільно-правової відпоідальності, оскільки вказаний ліміт є агрегатним, тобто вичерпуваним. Позивач надає неправдиву інформацію на предмет того, що ПАТ «УСК «Гарант-АВТО» врегульовано страхову подію, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1 18.03.2014 р., оскільки Відповідачу належне страхове відшкодування станом на сьогоднішній день не виплачено. Спеціальною нормою Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обмежень щодо кількості укладених Договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Недійсність укладеного договору не встановлена.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта відповідача - ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5, у відсутності третьої особи, належним чином повідомленої про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 травня 2014 року близько 23 год 30 хв. неподалік вул. Центральна, 84А в с. Берегове Мостиського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Scania-124», реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебував у зєднанні з напівпричепом марки «Orthaus OSF24», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 та автомобілем марки «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за участю лише забезпечених транспортних засобів, були відсутні обмеження, передбачені ч.33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому сторонами з підстав, передбачених Законом, складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без інформування відповідного підрозділу МВС України, який передано страховику ОСОБА_7 «Страхова компанія «Перша», якою була застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу (ОСОБА_6 ), з вини якого настала пригода.

Як вбачається із зазначеного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, учасники пригоди визначили винним у скоєнні зіткнення автомобілів водія ОСОБА_6, внаслідок винних дій якого було заподіяно шкоду транспортному засобу «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_4, у вигляді пошкоджень переднього бампера. (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Scania-124», реєстраційний номер НОМЕР_2, та напівпричепа марки «Orthaus OSF24», реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент пригоди була застрахована у ОСОБА_7 «СК «Перша», що підтверджується Полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9102094, № 9102095. ОСОБА_3 були придбані ОСОБА_6 17.03.2014 року.

ОСОБА_2 26 травня 2014 року, як потерпілим в згаданій дорожньо-транспортній пригоді, подано ОСОБА_7 «СК «Перша» заяву про виплату страхового відшкодування, а також усі необхідні документи для отримання такого відшкодування.

За результатом розгляду зазначеної заяви потерпілого, ОСОБА_7 «СК «Перша» прийнято рішення про задоволення вимог та проведено виплату страхового відшкодування, яке оформлене Страховим актом № ЦВ-00-7933 від 26.05.2014 року та підтверджується платіжним дорученням № 7633 від 01.07.2014 р. (а.с.14-15).

Судом встановлено, що на день придбання зазначених вище полісів, а також станом на день дорожньо-транспортної пригоди діяв і інший страховий поліс, яким було застраховано відповідальність водія транспортного засобу напівпричепа марки «Orthaus OSF24», реєстраційний номер НОМЕР_3 - № АС/8686230, виданий ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (а.с.16).

А відтак, посилаючись на норму ч.1 ст.989 ЦК України, суд зробив висновок про те, що договори страхування цивільно-правової відповідальності, оформлені 17.03.2014 року ОСОБА_3 № АС/9102094, № А/С 9102095 Публічного акціонерного товариства «СК «Перша» є нікчемним та зробив висновок, що за таких обставин вимога позивача ОСОБА_7 «Страхова компанія «Перша» про стягнення з відповідача безпідставно набутого майна - грошових коштів в сумі 5 653 грн. 28 коп., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Згідно з ч.1 ст. 989 Цивільного кодекс України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як видно з матеріалів справи, на час дії полісів, страховиком за якими є позивач ОСОБА_7 «СК Перша», та станом на день дорожньо-транспортної пригоди, діяв і інший страховий поліс, яким було застраховано відповідальність водія транспортного засобу напівпричепа марки «Orthaus OSF24», реєстраційний номер НОМЕР_3 - № АС/8686230, виданий ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (а.с.16).

Як видно з переписки (запиту страхових компаній), до ОСОБА_7 «СК Перша» зверталась ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» з запитом щодо проведення виплат за фактом ДТП 18.03.2014 року, учасниками якої були ці ж водії, за участю яких сталась ДТП 15.05.2014 р. на цих же транспортних засобах та за наявності складеного аналогічно євро протоколу.

Як видно з матеріалів справи, поліс № АС/8686230 ПАТ «УСК «Гарант-Авто» укладено 2 лютого 2014 року /а.с.16/, тобто укладений раніше ніж поліс № АС 9102094 /а.с.6/ , страховиком за яким є ОСОБА_7 «СК «Перша» - від 18.03.2014 р., а отже в силу закону, а саме норми ст. 989 ЦК України, страхувальник при укладенні договору страхування зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об»єкта, який страхується, а оскільки не повідомив, то новий договір ( з ОСОБА_7 «СК «Перша», бо укладений пізніше) в силу цієї норми закону є нікчемним.

Доводи апелянта про те, що ліміт Страховиків за спричинені матеріальні збитки становить лише 50 000,00 грн., та при користуванні великогабаритним автомобілем ризик здійснення ДТП збільшується, тому укладено договір з іншим страховиком з метою збільшення ліміту, на увагу не заслуговують, оскільки згідно закону встановлений договором ліміт збільшується лише відповідно до договору добровільного страхування та не може перевищувати ліміт відповідальності за настання цивільно-правової відповідальності, незважаючи на кількість договорів, а на страхувальника покладено не право, а обов`язок при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, чого у даному випадку зроблено не було.

Відтак, посилаючись на норму ч.1 ст.989 ЦК України, суд зробив вірний висновок про те, що договори страхування цивільно-правової відповідальності, оформлені 17.03.2014 року, ОСОБА_3 № АС/9102094, № А/С 9102095 Публічного акціонерного товариства «СК «Перша» є нікчемним та зробив висновок , що за таких обставин вимога позивача ОСОБА_7 «Страхова компанія «Перша» про стягнення з відповідача безпідставно набутого майна - грошових коштів в сумі 5 653 грн. 28 коп., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду встановленим обставинам.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 312,314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 5 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_8