Номер провадження: 22-ц/785/3797/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 29 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, про усунення перешкод в укладанні договору оренди земельної ділянки, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, про усунення перешкод в укладанні договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування приміщення магазину «Міленіум», вони в рівних частинах набули право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться в м. Ананьїв по вул.К. Лібкнехта, 37, Одеської області та складає 3/5 частини будівлі.

Право власності зареєстровано 09 лютого 2009 року в Ананьївському РБТІ Одеської області та 12 липня 2013 року в реєстраційній службі Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, відповідач по справі є співвласницею приміщення та займає частину будинку, яка є жилою і складає 2/5 ідеальних часток.

Після укладення договору дарування, з урахуванням наявності спільної власності на будівлю, між ними та відповідачкою залишився порядок користування земельною ділянкою, який існував раніше, так як земельна ділянка поділена за допомогою паркану на дві частини, при цьому у кожного з них є окремий вхід на територію присадибної ділянки.

Позивачі використовують земельну ділянку, на якій розташований магазин та мають право оренди земельної ділянки під магазином та біля нього, в звязку з чим вони звернулись до Ананьївської міської ради Одеської області для надання дозвілу та рішенням міської ради їм наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 150 га для передачі в оренду терміном на 49 років для розміщення, обслуговування та експлуатації магазину із земель комунальної власності.

Позивачі зазначають, що в липні місяці 2013 року виробничо-комерційною фірмою «Стелхен» виготовлено проект землеустрою, а 02 вересня 2013 року вони звернулись до орендодавця з пропозицією укласти договір оренди, однак зясувалось, що 29 серпня 2013 року відповідачка відмовилась від підпису акту встановлення меж земельної ділянки в натурі, при цьому заявила, що вона не згодна із існуючим поділом земельної ділянки та огорожею, про що складено відповідний акт, в звязку з чим позивачі звернулись до суду з вказаним позовом в якому просили встановити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована в м. Ананьїв Одеської області по вул. К. Лібкнехта, 37, між ними та відповідачкою, виділивши їм у користування частину земельної ділянки, яка відповідає їхній частині в праві власності на нежитлове приміщення магазину «Міленіум» та зобовязати ОСОБА_3 не чинити їм перешкод в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм у користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Міленіум».

16 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що 18 грудня 2002 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/5 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. К. Лібкнехта, 37, та зареєструвала за собою право власності на 2/5 частин житлового будинку.

На час прийняття спадщини між співвласниками був визначений порядок користування земельною ділянкою в межах, які були встановлені ще до неї. Однак не зважаючи на те, що порядок користування земельною ділянкою між нею та ОСОБА_4, та ОСОБА_2 був визначений, відповідачі по справі у 2013 році намагалися визначити межі земельної ділянки в натурі, а саме 29 серпня 2013 року вона, у присутності спеціалістів міської ради відмовилася підписувати акт встановлення меж в натурі, тому, що не згодна з існуючим поділом земельної ділянки, перенесенням огорожі, що позбавило її можливості користуватися земельною ділянкою площею 10,28 кв.м. для обслуговування тильної сторони свого будинку, про що комісією було складено відповідний акт.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 356,28 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. К. Лібкнехта, 37, зобовязавши ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перенести свій паркан на відстань 1 м. від стіни її будинку до їх нежитлових будівель довжиною 10 м., встановивши його в межах, які існували починаючи ще з 20 липня 1965 року, 07 липня 1991 року та 15 грудня 2002 року.

Ухвалою суду обидва позови були обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов ОСОБА_3 не визнали.

ОСОБА_3, а також її представник в судовому засіданні свій позов підтримали, первісний позов не визнали.

В судове засідання представник Ананьївської міської ради Одеської області не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, про усунення перешкод в укладанні договору оренди земельної ділянки та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволені частково. Визначений та встановлений порядок користування земельними ділянками між співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за III варіантом висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділена у користування земельна ділянка «4-3-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-5-4» загальною площею 356,22 кв.м. Виділена співвласнику ОСОБА_3 у користування земельна ділянка «1-2-21-22-23-24-25-26-10-9-8-7-6-3-4-1» загальною площею 380,78 кв.м. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_2 в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм в користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Мілленіум», що розташована в м. Ананьєві Одеської області по вул. Карла Лібкнехта, будинок №37.

В іншій частині вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо стягнення та розподілу судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись частково з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду в частині визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою по вул. К. Лібкнехта, 37 скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку експертизи № 12-14, що відповідає 3/5 частин їх власності посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду в частині зобовязання її не чинити перешкоди в укладання договору оренди між відповідачами, а також в частині вирішення питання про судові витрати - скасувати, постановити в цієї частині нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, в задоволені позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_4, ОСОБА_2, а також представник Ананьївської міської ради не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 230-232).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечення, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, про усунення перешкод в укладанні договору оренди земельної ділянки та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, суд першої інстанції встановлюючи порядок користування та виділяючи ОСОБА_4 та ОСОБА_2 356, 22 кв.м., а ОСОБА_5 площу земельної ділянки 380,78 кв.м., виходив з того, що даний варіант не суперечить раніше встановленому порядку користування спірною земельною ділянкою між сторонами по справі, він є таким, що фактично склався між сторонами на протязі багатьох років, та таким, що не порушує їх прав і буде відповідати вимогам ЗК України. Одночасно суд вирішив питання про зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_2 в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм в користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Мілленіум», що розташована в м. Ананьєві Одеської області по вул. Карла Лібкнехта, будинок №37.

Однак з такими висновками суду, колегія суддів погоджується не в повній мірі з наступних підстав.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 ЗК України, бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів, як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Згідно п.п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376 із змінами, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до ст.186 ЗК України, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, тощо.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 31 грудня 2008 року належить нежитлового приміщення магазину «Міленіум», яке складає 3/5 частин від домобудівні, що розташоване по вул. К. Лібкнехта, 37, в м. Ананьїв Одеської області, на земельній ділянці 750 кв.м (а.с. 10 т. 1).

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2002 року належить 2/5 частин від домобудівні, що розташоване по вул. К. Лібкнехта, 37, в м. Ананьїв Одеської області (а.с. 141 т.1).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 129/2015, судовим експертом було встановлено, що на цей час площа земельної ділянки по вул. К. Лібкнехта, 37, в м. Ананьїв Одеської області,складає 737 кв.м., в фактичному користуванні співвласників Граждан знаходиться земельна ділянка площею 366 кв.м., а в фактичному користуванні ОСОБА_5 знаходиться 371 кв.м. (а.с. 141-142 т. 1).

Виходячи із встановленого порядку користування земельної ділянки, експертом було запропоновано три варіанта розподілу земельної ділянки.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_4 просили їм виділити у користування земельну ділянку, яка відповідає 3/5 частин їх будинку, а саме 0,450 кв.м.

ОСОБА_5 просила виділити її земельну ділянку площею 380,78 кв.м.

Судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_5, були задоволені частково, але з тексту рішення суду, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені в повному обсязі, інших позовних вимог ОСОБА_5 не заявляла (а.с. 85-86 т. 1).

Також судом першої інстанції були частково задоволенні позовні вимоги Граждан, в частині зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_2 в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм в користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Мілленіум», що розташована в м. Ананьєві Одеської області по вул. Карла Лібкнехта, будинок № 37.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є фізичними особами-підприємцями, про що свідчать копії виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1,а.с.14-15).

На підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2, Ананьївська міська рада Одеської області, своїм рішенням №852-УІ від 12 лютого 2013 року надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0450 га для передачі її в оренду терміном на 49 років для розміщення, обслуговування, експлуатації магазину, із земель комунальної власності, при цьому їх зобовязано замовити та виготовити правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку в строк до 12 лютого 2014 року (т.1,а.с.21-22).

На підставі клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_2, виробничо-комерційна фірма «Стелхен» розробила та виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Ананьїв, вул. К. Лібкнехта, 37, на території Ананьївської міської ради Одеської області, який було направлено до відділу Держземагенства в Ананьївському районі Одеської області, який надав перелік обмежень у використанні земельної ділянки №07 від 23 серпня 2013 року, даний проект також погоджено було сектором містобудування та архітектури Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, про що свідчить відповідний висновок від 13 серпня 2013 року №92 (а.с.т.1,21-49).

Також зясовано, що під час виходу уповноваженою комісією Ананьївської міської ради Одеської області для встановлення меж земельної ділянки в натурі спірної земельної ділянки між сторонами по справі, було встановлено, що ОСОБА_3 в присутності комісії відмовилася від підпису акту встановлення меж земельної ділянки та повідомила, що не згодна з існуючим поділом земельної ділянки та огорожею, тому дане приводе до невиконання рішення міської ради, в звязку з чим ОСОБА_4 та ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду, про що складено акт від 29 серпня 2013 року та надано відповідне повідомлення №759 від 04 вересня 2013 року (т.1,а.с.50-51).

Однак з матеріалів справи вбачається, що суд зобовязав ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_2 в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм в користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Мілленіум», що розташована в м. Ананьєві Одеської області по вул. Карла Лібкнехта, будинок №37, площею 0,450 кв.м., однак рішення суду саме в виділенні цієї частині земельної ділянки позивачам Граждан було відмовлено.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині зобовязання ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_2 в укладені між ними та Ананьївською міською радою Одеської області договору оренди виділеної їм в користування частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування нежитлового приміщення магазину «Мілленіум», що розташована в м. Ананьєві Одеської області по вул. Карла Лібкнехта, будинок №37, та ухвалення нового в цієї частині, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2 слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що йому належить виділити відповідну частку земельної ділянки у його користування, а саме 3/5 частин, що відповідає 0,450 до уваги не приймаються, з тих підстав, що, як встановлено судом, а також про що зазначено у самій апеляційній скарзі, на час придбання власності вже був встановлений порядок користування земельною ділянкою.

Проте не можна погодитись із рішенням суду в частині залишення судових витрат за сторонами, з тих підстав, що позов ОСОБА_3 був задоволений в повному обсязі, але в тексті рішення зазначено про часткове задоволення, а тому в цієї частині про розподіл судових витрат, колегія суддів у відповідності до ст.. 88 ЦПК України приходить до висновку про те, що на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені нею та документально підтвердженні судові витрати, а саме сплату судового збору за подання позову, та подання апеляційної скарги у розмірі 243 гривні 80 копійок та 267 гривен 96 копійок.

Що стосується судових витрат по сплаті за проведення експертизи у розмірі 6500 гривен та витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах справи не міститься належних доказів, а саме оригіналів квитанцій на сплату даних витрат, а тому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості у відповідності до ст.. 88 ЦПК України вирішувати дане питання.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню, з ухваленням нового, а в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 29 лютого 2016 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а також в частині судових витрат та в частині зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні частини земельної ділянки скасувати.

В цієї частині ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою, про усунення перешкод в укладанні договору оренди земельної ділянки відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Ананьївська міська рада Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Стягнути судові витрати з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в розмірі 243 гривні 80 копійок, витрати за сплату судового збору, а також судові витрати, які були понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 267 гривен 96 копійок.

Рішення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_9