АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1555/15-ц Номер провадження 22-ц/786/677/16Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: позивача ОСОБА_2, представника відповідача Маліннікової Д.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Полтавабудінвест", Корпорації "Полтавабудінвест" про невиконання рішень суду та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що рішеннями Леніського районного суду м. Полтави від 03 березня 2011 року, 13 квітня 2012 року, 08 серпня 2012 року та 15 червня 2011 року стягнуто на його користь кошти з ТОВ «ІК «Полтавабудінвест» та Корпорації "Полтавабудінвест" у зв'язку з невиконанням зобов'язань за інвентиційним договором. Зазначав,що відповідачі не виконали боргові зобов'язання, у зв'язку з чим просив визнати такі дії протиправними та за невиконання рішень суду стягнути збитки, розраховані на підставі ст.625 ЦК України - 3 % річних та інфляцію від сум заборгованості за рішеннями суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про невиконання рішень суду та відшкодування збитків відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03 березня 2011 року стягнуто з ТОВ «Інвестиційна компанія «Полтавабудінвест» на користь ОСОБА_2 кошти за збитки завдані внаслідок сплати відсотків по кредиту з неправомірного платежу, інфляційні та пеню, кошти оперативного резерву на загальну суму 34 255,21 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 квітня 2012 року стягнуто з ТОВ «Інвестиційна компанія «Полтавабудінвест» на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 107,30 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2012 року, частково зміненим рішенням апеляційного суду Полтавської області від 06 вересня 2012 року, стягнуто з ТОВ «Інвестиційна компанія «Полтавабудінвест» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат за матеріальні для виконання робіт по облаштуванню штукатурки квартири в розмірі 1503,36 грн., збитки завдані внаслідок інфляційних процесів з суми 34255,21 грн., стягнутих рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 3.03.2011 року в розмірі 1027,66 грн., а також 1284,57 грн. в якості відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України та витрати позивача по оформленню документів на право власності на квартиру в сумі 721,95 грн. та частину судового збору в сумі 100 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 червня 2011 року стягнуто з корпорації «Полтавабудінвест» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 10258 грн.- суми неотриманого податкового кредиту.

По цих рішеннях відкриті виконавчі провадження та здійснюється процедура їх примусового виконання відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2, посилаючись на ст.625 ЦК України, просив відшкодувати йому збитки за невиконання перелічених рішень суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що у діях відповідачів не вбачається вини, як одного з елементів, для настання цивільно - правової відповідальності та стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних за невиконання рішень суду. Адже була відсутня реальна можливість виконання вищезазначених рішень, через арешт усього майна компанії.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Як встановлено колегією суддів, рішеннями Леніського районного суду м. Полтави від 03 березня 2011 року, 13 квітня 2012 року, 08 серпня 2012 року та 15 червня 2011 року вже було встановлено розмір завданої позивачу шкоди та стягнуто на його користь з відповідачів.

Встановлені судовими рішеннями у цих справах розміри шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України мають преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї справи і суд не вправі змінювати їх, в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Крім того, з аналізу рішень місцевого суду від 03 березня 2011 року та 08 серпня 2012 року, за якими на користь ОСОБА_2 стягнуті певні суми, вбачається, що по них позивачу були відшкодовані також кошти на підставі ст. 625 ЦК України. Повторне стягнення на підставі вказаної норми є подвійним стягненням за одні й ті ж самі дії.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016р. у справі за № 6-3019цс15.

Правовідносини сторін перейшли у сферу примусового виконання згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :