Провадження № 2/641/1853/2016 Справа № 641/4330/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи Комінтернівський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Комінтернівського району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 підприємство «Завод ім. В.О. Малишева» (далі - ДП «Завод ім. В.О. Малишева») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи Комінтернівський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області), Служба у справах дітей Комінтернівського району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради (далі ССД Комінтернівського району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей ХМР) в якому просить виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з кімнати № 57 гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та коло осіб, що приймають участь у справі, а саме зазначив, що звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи: Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (далі ССД Комінтернівського району УСС ДПСП ХМР) в якому просить виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з кімнати № 57 гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ДП «Завод ім. В.О. Малишева» є балансоутримувачем гуртожитку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2, що підтверджується довідкою ДП «Завод ім. В.О. Малишева» про балансову вартість та приналежність обєкту. 08.07.2010 року ОСОБА_1 працевлаштований майстром дільниці у цеху № 210 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», що підтверджується довідкою № 857/19 від 26.04.2016 року відділом кадрів ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та копією наказу № 127 про прийняття на роботу. 23.03.2011 року протоколом № 1 загальнозаводської комісії з житлових питань ДП «Завод ім. В.О. Малишева» у звязку із роботою на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_1 (разом із сімєю) надано кімнату у гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2.

10.08.2011 року відповідачам надано ордер № 17 на житлову площу в кімнаті № 57 гуртожитку розташованого за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2, що підтверджується завіреною копією вказаного ордера.

06.12.2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані у кімнаті № 57 гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2. 10.10.2012 року ОСОБА_1, звільнився за власним бажанням без поважних причин з ДП «Завод ім. В.О. Малишева», тому відповідно до ст. 132 ЖК України підлягає виселенню разом з сімєю з кімнати № 57 гуртожитку, який знаходився на балансі ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та розташований за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в редакції уточненої заяви підтримав та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні та наданих до суду запереченнях проти уточненої позовної заяви заперечував в повному обсязі, пояснив, що 23.03.2011 протоколом № 1 засідання загальнозаводської комісії по житловим питанням ДП «Завод ім. В.О. Малишева» була розглянута його заява про виділення кімнати у сімейному гуртожитку по вул. Киргизькій, 2, у звязку із потребою поліпшення житлових умов, так як він та члени його родини проживали в умовах, що не не відповідають нормам жилої площі на одну людину згідно діючого законодавства, а також у звязку з тим, що його батько ОСОБА_6 перебуває у квартирній черзі з 1977 року. 10.08.2011 йому було видано ордер № 17 на склад сімї з чотирьох чоловік на житлову площу в кімнаті № 57 гуртожитку розташованого за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 2. Також зазначив, що позивачем не надано доказів того, що спірне житлове приміщення було надано йому на період роботи.

Крім того, позивачем не зазначено яким чином буде забезпечено право на житло малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, які зареєстровані у спірному житловому приміщенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти уточненого позову заперечувала в повному обсязі. В подальшому до судового засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

До судового засідання представник третьої особи ССД Комінтернівського району УСС ДПСП ХМР ОСОБА_7 не зявилась, надала до суду заяву в якій проти позовних вимог про виселення дітей заперечувала посилаючись на положення ст. 29 ЦК України та ч.2,3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», а також закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей».

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та довідки № 3415/16 від 01.08.2016 року на балансі ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на правах державної власності знаходиться багатоповерховий будинок гуртожиток, інв. № 100011, літ. А-5, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Киргизька,2 (а.с. 7, 96).

Відповідно до наказу № 127 від 08.07.2010 року ОСОБА_1, 10..ІНФОРМАЦІЯ_7 був прийнятий на тимчасову роботу до ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на посаду майстра дільниці з іспитовим строком 4 місяці до 30.10.2010 року (а.с. 12).

У відповідності до наказу № 193 від 10.10.2012 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 10.10.2012 року було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі особистої заяви (а.с. 13).

Згідно до довідки № 857/19 від 26.04.2016 року ОСОБА_1 працював на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з 08.07.2010 року по 10.10.2012 року(а.с. 11).

Відповідно до протоколу № 1 засідання загальнозаводської комісії по житловим питання ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від 23.03.2011 року вбачається, що заява ОСОБА_1 про виділення йому житлової кімнати в сімейному гуртожитку була задоволена (а.с. 15-16).

Як вбачається з ордеру на житлову площу в гуртожитку № 17 від 10.08.2011 року ОСОБА_1 та членам його родини, а саме: дружині ОСОБА_2, сину ОСОБА_3, сину ОСОБА_4 було надано кімнату № 57 по вул. Киргизькій, 2 в м. Харкові, площею 13,7 кв.м. (а.с. 14).

06.12.2011 року відповідачів було зареєстровано у зазначеному житловому приміщенні.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу Житлово-побутового комплексу ДП «Завод ім. В.О. Малишева» № 42/99 від 22.06.2016 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та сплачує квартирну плату та спожиті комунальні послуги, заборгованість за мешкання станом на 01.06.2016 року відсутня (а.с. 83).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2015 року по справі за позовом ДП «Завод ім. В.О. Малишева» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ССД Комінтернівського району ДПСП УССД ХМР про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.09.2015 року, у позовних вимогах ДП «Завод ім. В.О. Малишева» було відмовлено (а.с. а.с. 115, 116).

Також під час розгляду справи відповідачами до суду було надано лист Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 2501460 від 27.07.2016 року згідно до якого, згідно до матеріалів обліку станом на 31.12.2012 року: - на імя ОСОБА_1 наявний запис про право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.02.2003 року Центром(відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 3-03-236771-Ц1; - на імя ОСОБА_2 наявні відомості: - запис про право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.01.2007 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації р.№ 3-07-266065-Х2, та запис про відчуження 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями по пров. 1-ому Новому, №18 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 28.12.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, р. №12225 (а.с. 106).

Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 28.12.2010 року, посвідченого 28.12.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, р. №12225, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_2 продали , а ОСОБА_11 придбав житловий будинок з надвірними будівлями по пров. 1-ому Новому, №18 (а.с. 109).

Крім того, з договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2013 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі за № 1936 вбачається, що ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14 передали у власність ОСОБА_15 квартиру № 160, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна,15 (а.с. 110-111).

Також відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007, реєстраційний номер № 3-07-266065-Х2 встановлено, що ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Зерновий, 5 Г, кв. 50 (а.с. 123).

Факт належності частини зазначеної квартири відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на час розгляду справи не заперечувався відповідачами у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на

певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у

зв'язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 128 ЖК України Ппрядок надання жилої площі в гуртожитках визначається

законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами

законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до положень ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку

адміністрація підприємства, установи, організації видаєгромадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою длявселення на надану жилу площу.

Згідно до ст. ст. 130, 131 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається

законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до законодавства Союзу РСР Примірне положення про

гуртожитки затверджується Радою Міністрів Української РСР, міністерствами, державними комітетами і відомствами СРСР за погодженням з відповідними профспілковими і комсомольськими

органами.

У відповідності до порложень ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який

їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які

поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або

вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм

іншого жилого приміщення. Надаване громадянам у зв'язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу.

Довідкою ДП «Завод ім. В.О. Малишева» № 3415/16 від 01.08.2016 підтверджується, що квартирний багатоповерховий житловий будинок (гуртожиток), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Киргизька,2 є власністю держави Україна в особі ДП «Завод ім. В.О. Малишева». Вказаний будинок знаходиться на балансі ДП «Завод ім. В.О. Малишева» балансова вартість якого станом на 27.07.2016 складає 1 772 914,73 грн.

Відповідно до наказу про припинення трудового договору (контракту) № 193 від 10.10.2012, вбачається, що ОСОБА_1 звільнений 10.10.2012 року з ДП «Завод ім. В.О. Малишева» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірне житлове приміщення відповідачу ОСОБА_1 та членам його сімї було надано для проживання як робітнику підприємства, тобто на час його роботи у позивача. На час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах з ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та був звільнений за власним бажанням 10.10.2012 року.

З приводу посилань відповідачів та представника третьої особи ССД Комінтернівського району УСС ДПСП ХМР ОСОБА_7 на порушення прав дітей при виселенні відповідачів, суд зазначає наступне.

Частинами 3,4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

З матеріалів справи вбачається, що згідно до свідоцтва про право власності на житло реєстраційний номер № 3-07-266065-Х2 від 16.01.2007 року відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить частина квартири АДРЕСА_4 Г в м. Харкові, загальною площею 32,3 кв.м.

Отже, на час розгляду справи неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечені житловою площею, у звязку з чим позовні вимоги про виселення відповідачів не порушують права дітей на житло, виходячи з того, що їх мати - відповідач у справі ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 є співвласниками житлового приміщення за адресою: м.Харків, пров. Зерновий, 5 Г, кв. 50.

Окрім того, слід зазначити, що відповідачем ОСОБА_1 15.04.2013 року, тобто після вселення відповідачів у спірну житлову кімнату, було здійснено продаж належної йому частки квартири № 160, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна,15.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11 з кімнати № 57 гуртожитку в будинку № 2 по вулиці Киргизькій в м. Харкові.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» (, ІПН 7, р/р 7439, ПАТ «ПУМБ», м. Київ, Україна, МФО 334851), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_19