Справа №587/216/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Моісеєнко О. М.
Номер провадження 22-ц/788/325/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що визначена в договорі сума орендної плати 1083,75 грн. не є остаточною до виплати, оскільки при цьому орендна плата повинна була виплачена з урахуванням індексів інфляції за всі роки користування земельної ділянкою, що передбачено умовами договору оренди. Вказує, що висновок суду про сплату у 2013 році пені за прострочення орендної плати не відповідає дійсності та не підтверджений доказами. Зазначає, що відповідач істотно порушив умови договору оренди в частині своєчасної сплати орендної плати, а тому є всі підстави для розірвання договору оренди землі.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що хоча орендна плата за 2011 - 2012 р.р. була виплачена позивачу із порушенням визначених у договорі строків, однак у повному розмірі та з урахуванням інфляційних збитків та пені, а за 2013 році кошти за оренду були виплачені своєчасно та у повному розмірі. Крім того, факт несвоєчасної сплати орендної плати за спірні періоди не може свідчити про систематичне невиконання зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2, 72 га, що розташована на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області (а. с. 14).

10 січня 2005 року між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований 12 вересня 2006 року у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» (а.с. 9 - 10).

За п.п. 10 - 12 цього договору позивач надав спірну земельну ділянку відповідачу у користування строком на 5 років на умовах сплати останнім орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1, 5 % від грошової оцінки земельного паю, яка вноситься до 30 числа останнього у звітному періоді місяця і обчислюється з урахуванням індексів інфляції (а. с 10-11).

Додатковим договором до вказаного договору, укладеним сторонами 01 січня 2009 року та зареєстрованим 11 жовтня 2010 року збільшено строк оренди до 10 років та визначено оренду плату у розмірі 1083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) (а. с. 11).

30 грудня 2013 року згідно з видатковими касовими ордерами № 301234 та № 301235 ОСОБА_3 виплачено 3425 грн. 78 коп. орендної плати за 2011-2013 роки (а. с. 34, 35).

Відповідно до ст. ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення прав користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Орендна плата за користування спірною земельною ділянкою, виходячи з індексів інфляції та умов укладених між сторонами договорів оренди землі становить:

за 2011 рік - 1133 грн. 60 коп. (1083 грн. 75 коп. х 104,6);

за 2012 рік - 1133 грн. 60 коп.;

за 2013 рік - 1139 грн. 27 коп. (1133 грн. 60 коп. х 100, 5).

Розмір пені на підставі п. 14а договору складає:

за 2011 рік - 82,63 грн. (1133 грн. 60 коп. х 729 х 0, 01 %)

за 2012 рік - 41,26 грн. (1133 грн. 60 коп. х 364 х 0, 01 %).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних за неналежне виконання зобов'язання щодо сплати нарахованої у 2011-2012 роках орендної плати складає:

за 2011 рік - 67,92 грн. (1133 грн. 60 коп. х 3 % : 365 х 729);

за 2012 рік - 33,91 грн. (1133 грн. 60 коп. х 3 % : 365 х 364);

за 2013 рік відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, загальний розмір орендної плати по рокам виглядає наступним чином:

за 2011 рік - 1284,15 грн. (1133,60 грн. + 82,63 грн. + 67,92 грн.);

за 2012 рік - 1208,77 грн. (1133,60 грн. + 41,26 грн. + 33,91 грн.)

за 2013 рік - 1139,27 грн.

Тобто, всього розмір орендної плати становить 3632,19 грн., а враховуючи передбачені ст. 16 Податкового кодексу відрахування із зазначених сум 15 % ПДФО, до виплати ОСОБА_3 за 2011 рік - 2013 роки належало 3087,36 грн.

Отже, беручи до уваги викладене та те, що відповідачем виплачено позивачу 3425 грн. 78 коп. орендної плати, суд прийшов до правильного висновку про відсутність заборгованості за спірним договором за 2011 рік - 2013 роки та вірно відмовив у задоволенні позовних вимог з цього приводу.

За вказаних обставин, колегія суддів не може взяти до уваги розрахунок наведений позивачем, оскільки він проведений на підставі індексу інфляції починаючи з 2006 року.

Рішення суду щодо вирішення вимоги про розірвання договору оренди також ґрунтується на законі, оскільки у даному випадку має місце лише неналежне виконання орендарем умов договору про строки виплати орендної плати за землю, факт же несплати взагалі орендної плати як підстави розірвання договору відсутній, а доводи апелянта про те, що відповідач систематично порушує умови щодо своєчасної сплати орендної плати не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.16 ЦК України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси особи.

Встановлено, що в період затримки виплат ОСОБА_3 не звертався до відповідача чи до компетентних органів із заявами про відмову подальшого обробітку його земельної ділянки відповідачем.

Отже, на день звернення з даним позовом його права фактично були відновлені, а договірні правовідносини продовжились, тому сам по собі лише факт систематичної несвоєчасної сплати орендної плати за 2011-2012 роки не може бути у даному випадку підставою для розірвання укладеного сторонами між договору оренди

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на не містять обставин, які були б підставою для скасування рішення суду, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -