Справа № 573/1995/16-ц
Номер провадження 2/573/768/16
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 березня 2005 року померла ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,70 га, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлій на підставі державного акту на землю. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким вказану вище земельну ділянку заповіла ОСОБА_1, позивачу у справі. На даний час ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_2, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначив юридичну не обізнаність, оскільки вважав, що зберігаючи речі померлого, його документи він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і просив визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

У судове засідання ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_3 не зявилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області ради в судове засідання не зявився, сільський голова ОСОБА_4 направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 28 березня 2005 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7).

ОСОБА_2 є рідною матірю позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все її майно, зокрема на земельну ділянку загальною площею 2,70 га, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036667 від 31 травня 1999 року (а.с. 9).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 за свого життя склала заповіт, посвідчений виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району 21 квітня 2004 року, яким все своє майно, у тому числі земельний та майновий пай заповіла позивачу у справі ОСОБА_1 (а.с.8, 22, 23).

З довідки виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 31 серпня 2016 року №1163 вбачається, що заповіт від імені померлої ОСОБА_2 від 21 квітня 2004 року не змінювався і не відмінявся (а.с. 20).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На даний час ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2, тому він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з'ясувалось, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою (а.с. 11).

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

З довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2016 року №1451/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 28 березня 2005 року не заводилась (а.с. 17).

Так як позивач на час відкриття спадщини вважав, що зберігаючи речі та документи померлої ОСОБА_2 він фактично прийняв спадщину після смерті останньої, позивачем був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому йому необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

При цьому суд враховує і те, що відповідач позову ОСОБА_1 визнав повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1233, 1235, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Васильовича задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 28 березня 2005 року в селі Річки Білопільського району Сумської області, тривалістю у два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя