Справа №642/7149/15
Провадження №2п/642/5/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скляренка С.О., за участю секретаря Антоненко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року позов ПАТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений повністю, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 33991,15 дол. США та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

25 грудня 2015 року представник відповідачки звернулася до суду із заявою, в якій прохала скасувати вищезазначене заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування поданої заяви як на підставу для перегляду заочного рішення представник відповідача ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідач не зявилася в судове засідання 28.10.2015 року з поважних причин і судом не обєктивно та упереджено досліджені матеріали справи, неврахована відсутність доказів отримання відповідачем кредиту від ПАТ «ОТП Банк» та існування заборгованості перед банком, з розміром якої відповідачка до того ж не згодна.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 доводи заяви підтримала, прохала її задовольнити у повному обсязі.

Представник ПАТ «ОТП Банк» - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скасування заочного рішення заперечувала, зазначивши, що підстави скасування заочного рішення відсутні, заявником не надано жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалення заочного рішення іншого змісту, доводи заявника зводяться до формальної переоцінки позиції суду першої інстанції, що належить до компетенції апеляційного суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу завчасно були направлені копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками, судова повістка про виклик в судове засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, яка, зокрема, нею зазначається і у заяві про перегляд заочного рішення. Згідно поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 49) донька відповідачки отримала вказані документи 16.10.2015 року.

Отже, судом дотримані вимоги статей 74-77 ЦПК України щодо порядку виклику відповідача в судове засідання.

Суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, стосовно поважності причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання в якості підстави для скасування ухваленого заочного рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заочне рішення у справі було постановлене у зв'язку із тим, що суд визнав неповажною причину неявки відповідача в судове засідання, оскільки до клопотання про відкладення розгляду справи не було додано підтверджуючих документів. У звязку з цим суд при заочному розгляді вказаної вище справи обмежився доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідачем зазначено, що вона знаходилася на лікуванні в профілактичному санаторії і дізналася про дату призначення судового засідання лише 26.10.2015 року, 26.10.2015 року надала суду заяву з проханням відкласти судовий розгляд у звязку з потребою у наданні їй строку на пошук фахівця в галузі права, а з 26.10.2015 року по 30.10.2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні.

Суд зазначає, що, а ні до заяви про перегляд заочного рішення, а ні в судовому засіданні при розгляді цієї заяви, представником відповідача так і не було надано документів, що підтверджували б перебування відповідача до 26 жовтня 2015 року у санаторії і неможливість вчасно звернутися за правовою допомогою до фахівця в галузі права (довіреність на представництво інтересів ОСОБА_2 відповідачем була надана 08.12.2015 року). На підтвердження неможливості бути присутньої у судовому засіданні 28 жовтня 2015 року представником відповідача в судовому засіданні надано довідку про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 26.10.2015 року по 30.10.2015 року в підрозділі №2 ХМП №24 (без штампу медичного закладу, зазначення дати), яку суд не може оцінювати як належний доказ, оскільки вона суперечить вимогам, чітко визначеним у наказі МОЗ України №435 від 29.05.2013 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоровя, які надають амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу населенню, незалежно від підпорядкування та форми власності» (форма № 025-6/о).

Крім того, відповідачка не погоджується з існуванням заборгованості перед банком та її розміром, однак в заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що 08.01.2015 року відповідачем було здійснено платіж на суму 180 дол. США і він не врахований позивачем при розрахунку заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк».

Таким чином, всі посилання відповідача як на підставу скасування заочного рішення фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується з правильністю застосування судом норм чинного законодавства України, умов договору та висновками суду по оцінці доказів, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

З урахуванням наведеного вище, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідачка повідомлялася про дату та час слухання справи належним чином, і нею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин неявки її в судове засідання, не надано обґрунтованих пояснень та доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи і можуть стати підставою для скасування заочного рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду.

Враховуючи, що заявником не наведено істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення спору, не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування поданої заяви, суд вважає що в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 Вікторівни про перегляд заочного рішення суду від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Скляренко