Провадження №2/155/67/16
Справа №155/2023/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Перемильської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2007 року.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом, прийняв спадщину, просить визнати його право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Перемильської сільської ради і зареєстрованого 21 грудня 2009 року в реєстрі за №137 стверджується, що ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку заповів своєму сину ОСОБА_1, тобто позивачу.

Згідно з свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свідоцтвом про народження стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_3

Довідкою Перемильської сільської ради №1443 від 04 серпня 2015 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 за законом є його діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2, тобто відповідач, а спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_1, тобто позивач. Останній вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання та догляду за спадковим майном. Заповіт ОСОБА_3 не змінений і не скасований.

Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №45/01-09 від 26 січня 2016 року стверджується, що після померлого ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Судом встановлено, що дружина спадкодавця - відповідач ОСОБА_2, в силу ст.1241 ЦК України, має обов'язкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, оскільки вона є пенсіонеркою, тобто непрацездатною особою. Однак, на спадщину після смерті спадкодавця не претендує, що стверджується поданою нею заявою про визнання позовних вимог позивача.

З листа державного нотаріуса від 29 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно і роз'яснено їй право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2007 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,33 га, яка розташована на території Перемильської сільської ради і яка призначена для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивач після смерті свого батька ОСОБА_3 прийняв спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом ОСОБА_1 на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2007 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1222, 1223, 1235, 1241 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2007 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: