Справа № 2/593/426/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Котівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його матері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді будинковолодіння, розміщеного в АДРЕСА_1, і хоч він згідно заповіту є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання представник позивача не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує, просить їх задоволити.

Представник Котівської сільської ради у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивача, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи і взявши до уваги письмові заяви представників сторін та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме, Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 529, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_3 проживала одна в селі Котів Бережанського району, на АДРЕСА_1, і була власником зазначеного будинковолодіння, розташованого за цією ж адресою.

Цей факт підтверджується представленими позивачем та оглянутими у судовому довідками № 237 та № 305, виданими 2 вересня та 17 жовтня 2016 року Котівською сільською радою, інформаційною довідкою за № 185 та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що знаходиться в селі Котів Бержанського району Тернопільської області, виданими Бережанським ОК МБТІ 28 вересня 2016 року.

Із свідоцтва про смерть видно, що матір позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями, що розміщені в АДРЕСА_1.

В зв`язку з тим, що матір позивача на випадок своєї смерті розпорядилась належним їймайном та 6 липня 1994 року склала заповіт на користь позивача, то саме позивач є єдиним спадкоємцем зазначеного спадкового майна.

Із тексту поданої позивачем позовної заяви видно, що він після смерті матері прийняв спадщину, так як вступив в управління спадковим майном, обробляв земельну ділянку та розпорядився належними матері речами повсякденного вжитку, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння не мав можливості переоформити його на себе, а так як він прийняв спадщину, тому просить його вимоги задоволити.

Даний факт підтверджується оглянутою у судовому засіданні довідкою № 199, виданою 4 жовтня 2016 року Котівською сільською радою.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивач фактично прийняв спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, не мав можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 61, 174, 212- 215, 292-294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями, що розміщені на АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з

дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.