Справа № 303/424/16-ц
№ 2/303/547/16
Рядок стат. звіту №58
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд з позовом до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій, в якому просить зобовязати приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житлові будинки з приналежними надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Мукачівський район, с.Ключарки, буд. 35, що належали померлому ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 знаходиться спадкова справа заведена за померлим 04.05.2015 року ОСОБА_3, який на день смерті перебував із ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі та спадщину за яким вона прийняла в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем у с.Ключарки, вул.Я.Мудрого, будинок №35 Мукачівського району Закарпатської області. Інших спадкоємців за заповітом або за законом, передбачених чинним законодавством України та ч.4 ст. 1268 ЦК України, які прийняли спадщину немає. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з двох житлових будинків з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, що розташовані в с.Ключарки, вул.Я.Мудрого, будинок №35, Мукачівського району Закарпатської області. Приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, у звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте від них надійшла заява, в якій вони просить справу розглянути без їх участі, заявлений позов підтримують і просить його задоволити.

Відповідач приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

При вирішені спору за предметом позову суд виходить з того, що згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

У відповідності до положень частини третьої ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до свідоцтва на право власності житлового будинку та надвірних споруд та виписки з реєстраційної книги №1 за №34, житловий будинок, який розташований в селі Ключарки по вул.Леніна №35, дійсно належить ОСОБА_5 на праві приватної власності (а.с.3)

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ №194983 від 05.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 помер 04.05.2015 року (а.с.10).

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №35 по вул.Я.Мудрого в с.Ключарки, виготовленого станом на 22.11.2015 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с.4-9).

10.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини (а.с.11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячнмий строк з дня відкриття спадщини; спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язується звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із ч. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, у звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с.12).

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Також нормами цієї статті передбачено, що нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ст.50 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно із ст. ст. 1, 7 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси), які керуються у своїй діяльності законодавством України.

Порядок вчинення нотаріальних дій, в тому числі і видача свідоцтва про право на спадщину встановлюється Законом України «Про нотаріат» та зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до цих актів законодавства передбачені дії, які нотаріус має виконати при вчиненні нотаріальної дії, в тому числі і при видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Крім того, за вчинення нотаріальних дій державні нотаріуси справляють державне мито у розмірах, встановлених законодавством, а приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між приватним нотаріусом та фізичною або юридичною особою, але не меншу від розміру ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами за аналогічні нотаріальні дії.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та відповідних роз'яснень винесена нотаріусом постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є підставою для звернення позивача з позовом про визнання права на спадщину або про оскарження нотаріальної дії.

Встановивши, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину є невірним, оскільки видача свідоцтв про право на спадщину є компенцією нотаріусів, які вчиняють цю нотаріальну дію в порядку, встановленому чинним законодавством, вимога про зобов'язання відповідача видати позивачу таке свідоцтво не підлягає задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», суд, -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про зобовязання до вчинення дій відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій