Справа № 243/114/16-ц
Провадження № 2/243/452/2016
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Шевченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту, -
- заборгованості за кредитом 1361 грн. 12 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом 6444 грн. 23 коп.;
- заборгованості за пенею та комісією 2329 грн. 83 коп.;
- штрафу (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.,
- штрафу (процентна складова) 506 грн. 76 коп.
За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконує, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлену у судовому засіданні обставини.
- заборгованості за кредитом 1361 грн. 12 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом 6444 грн. 23 коп.;
- заборгованості за пенею та комісією 2329 грн. 83 коп.;
- штрафу (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.,
- штрафу (процентна складова) 506 грн. 76 коп. (а.с. 5-6, 6 з.б.).
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ Приват Банк в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_1 зобовязань по договору кредиту не виконує, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі.
Зміст умов надання кредиту та розрахунку заборгованості позбавляє суд можливості самостійно визначити природу нарахованої заборгованості за пенею та комісією, отже з урахуванням принципу диспозитивності процесу суд вважає, що вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню
Розвязуючи спір в частині стягнення штрафів, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно ст.1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
За змістом ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Словянськ Донецької області визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція.
Суд також зазначає, що виходячи з аналізу норм ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», за якими банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції, слід дійти до висновку, що у випадку нарахування пені у період проведення АТО, вона повинна бути скасована.
При цьому розпорядження КМУ про затвердження переліку населених пунктів,
на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року, лише чітко визначає коло осіб, на яких розповсюджується дія норм ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і у сенсі ч.2 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не є початком відліку часу з якого розповсюджується заборона на нарахування пені та штрафів.
Як встановлено у судовому засіданні, зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_1 є місто Словянськ, Донецької області, тобто в населеному пункті, який віднесено згідно розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.
З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів, отже вказані норми є за своєю суттю імперативними та підлягають безумовному застосуванню.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно із розясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову(частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 281 грн. 54 коп., що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково.
Так, сума задоволених вимог становить від суми вимог позивача 93 %, отже 1 281 грн. 54 коп. становить 93 % від суми 1 378 грн. 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 61, 88 ч. 1, 130, 174, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, суд, -
В решті позову відмовити.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 12 лютого 2016 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич