Справа № 638/2710/15-ц
Провадження № 2/638/498/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

28 січня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 28600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 10205 грн. в рахунок відшкодування пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 658,45 грн., судові витрати за проведення експертизи у розмірі 885,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 21500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя

Справа № 638/2710/15-ц

Провадження № 2/638/498/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, яким просили суд стягнути з відповідача їх користь матеріальну шкоду у розмірі 64 75,20 грн., витрати вартості експертизи та поштових послуг розмірі 1048,56 грн., а також моральну шкоду ОСОБА_1 у розмірі 30 000 грн. і ОСОБА_2 у розмірі 30 000 грн.

28.05.2015 року до суду надійшла уточнена позовна заява, якою в якості співвідповідача було залучено ПрАТ «СК «Провідна».

11.11.2015 року позивачами подано уточнений позов, яким просили суд стягнути на їх користь з ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» 28600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10205 грн. в рахунок відшкодування пені за прострочення виплати страхового відшкодування, суму сплаченого судового збору у розмірі 658,45 грн., судові витрати за проведення експертизи у розмірі 885,60 грн., а також суд стягнути на їх користь з ОСОБА_3 21500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн., на користь ОСОБА_2 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 21.12.2014 року, приблизно о 13:00 годині, на перехресті вулиці ОСОБА_4 та вул. Механізаторської у м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Geely, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

ДТП сталась з вини ОСОБА_3, який не виконав вимоги п.п. 16.6 Правил дорожнього руху. Розмір спричиненої матеріальної шкоди, повязаної із пошкодженням автомобіля «Фольксваген», належного позивачу ОСОБА_1, становить 64 795,20 грн., вартість товарознавчого дослідження склала 885,60 грн., поштові послуги 162,96 грн.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, які знаходились в автомобілі, отримали тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_1 було спричинено забиття грудної клітини, через що він не міг рухатись протягом двох тижнів, ОСОБА_6 була діагностовано гематому лівої ноги та загрозу передчасного переривання вагітності, ОСОБА_5, донька позивачів, внаслідок ДТП отримала забиття голови, щоки та правого ока, через що звернулась до вічної лікарні ім. Гіршмана.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував відповідач, була застрахована страховою компанією «Провідна», у звязку із чим 24.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до названої страхової компанії із необхідними документами на підтвердження страхового випадку.

В січня 2015 року представником страхової компанії здійснено виїзд для розрахунку розміру шкоди, спричиненої автомобілю «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП.

Страхова компанія не вжила заходів для належного виконання страхового договору, у звязку із чим позивач самостійно звернувся до експертної установи для визначення розміру матеріальної шкоди, яка, згідно висновку товарознавчої експертизи, склала 64 795,20 грн., витрати, повязані з проведенням експертизи склали 1048,56 грн.

У визначений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст.990 ЦК України термін, стразова компанія зобовязання не виконала.

У звязку із частковим виконанням ПрАТ СК «Провідна» зобовязання по відшкодуванню шкоди, станом на 03.07.2015 року сума невиконаного зобовязання склала 28599,70 грн.

У звязку із викладеним, позивачі вважають належною до стягнення пеню у розмірі 10205 грн.

У судове засідання позивачі зявилися, позов просили задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_7 «СК «Провідна» подані письмові заперечення проти позову, якими просили розглядати справу за відсутності їх представника, в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції представником позивача вказано, що ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП становила 51 391 грн., відповідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу № 0050/15/а від 17.04.2015 року, після ДТП вартість вказаного авто складає 21000 грн., через що у звязку із економічною недоцільністю відновлення авто відшкодуванню підлягає втрачена різниця вартості майна. Також представник відповідача вказує на те, що згідно довідки ДАІ № 9478620, розглядувана ДТП сталась з вини обох водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1, у звязку із чим, сплаті підлягала лише фактично сплачена сума 14695,50 грн.

Судові повістки, направлені на адресу реєстрації ОСОБА_3, повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтями 10, 11, 58, 60, 179 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Разом із тим, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивач, ОСОБА_1, є власником автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 (а.с. 32).

Згідно постанови Московського районного суду міста Харкова від 30.01.2015 року по справі № 643/979/15-п, 21.12.2014 року, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Geely, державний номер НОМЕР_1, при переїзді регульованого перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Механізаторній в м. Харкові, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8, в результаті чого допустив зіткнення вказаних автомобілів. Названою постановою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова набрала чинності.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

За ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Неправомірність володіння ОСОБА_3 вказаним транспортним засобом у судовому засіданні не встановлена.

Згідно наданої стороною позивача копії страхового полісу № АІ/2414856, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_1, була застрахована на момент ДТП страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пунктом 3 зазначеної Постанови ВСУ роз'яснено судам, що володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини.

Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП встановлена постановою судді Московського районного суду міста Харкова та додаткового доказування не потребує.

Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 названого Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 484 від 16.02.2015 року, визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, складає 162 222,67 грн., що перевищує ринкову вартість вказаного автомобіля на момент ДТП, яка складала 64 795,20 грн. (а.с. 16-30).

Згідно ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За даними Звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу № 0050/15/А від 17.04.2015 року, проведеного спеціалістом ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 83-85), вартість пошкодженого автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2, на даний час, складає 21 000 грн. Отже, з урахуванням вимог п. 30.2 ст.30 названого Закону, відшкодуванню підлягає різниця вартості вказаного автомобіля 64 795,20 - 21 000 = 43 795,20 грн.

Як зазначено вище, цивільна відповідальність власника автомобіля Geely, державний номер НОМЕР_1, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА». Згідно страхового полісу, страховик забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правові відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

З наявних доказів вбачається, що позивачами отримано в якості відшкодування шкоди, спричиненої ДТП страховиком виплачено компенсацію у розмірі 14695,50 грн. Отже, стягненню підлягає невідшкодована частина 28 599,70 грн.

Відповідно до п.34.3 ст.34 названого Закону, якщо представник страховика не з'явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Страховик про настання страхового випадку був поінформований 24.12.2014 року, про що свідчить інформаційний лист № НОМЕР_3, у встановлений Законом термін представник страховика не зявився для проведення оцінки, у звязку із чим позивачем самостійно проведено таку експертизу, вартість якої склала 885,60 грн.

За змістом п. 36.2 ст.36 Закону, страховик зобовязаний протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі прийняття позитивного рішення, здійснити страхове відшкодування. У разі ж невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), що може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, збитки мали бути відшкодовані у строк до 30.04.2015 року.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, відповідно до ст. 992 ЦК України, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону, За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням змін облікової ставки та часткового виконання зобовязання, пеня за період з 30.04.2015 року по 25.11.2015 року, у відповідності до наведеної норми Закону, складає 10205 грн.

Як розяснено у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, різниця між страховим відшкодуванням та реально спричиненої шкоди, яка складає 21500 грн., підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Оскільки судом встановлено винність у спричиненні ДТП відповідача ОСОБА_3, внаслідок події пошкоджено майно позивача, суд вважає, що неправомірними діями цього відповідача, які полягали в порушенні ПДР України, позивачам спричинено моральну шкоду, яка полягає у незручностях та ускладненнях звичайного способу життя, неможливістю використовувати транспортний засіб для задоволення своїх потреб, психотравмуючих наслідках, пов'язаних з самою ДТП.

Сума відшкодування моральної шкоди, визначена позивачами відповідає обставинам ДТП, ступеню вини відповідача, принципам розумності та справедливості.

Оцінюючи вищевикладені обставини та обґрунтування моральної шкоди, суд вважає, що сума в 30 000 грн. на користь кожного з позивачів буде сумою, достатньою для відшкодування їх моральних страждань.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 58- 61, 72-74, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166-1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 28600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 10205 грн. в рахунок відшкодування пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 658,45 грн., судові витрати за проведення експертизи у розмірі 885,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 - 21500 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 30000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 306,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя