Справа № 382/2605/13-ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/698/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 42 11.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, третя особа: ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про витребування майна від добросовісного набувача , -

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що 06 листопада 2007 року між нею і ОСОБА_5 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 безоплатно передав у її власність належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року вказаний договір дарування визнано недійсним, поновлено за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовано реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену на її, ОСОБА_2, ім`я.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Однак на час ухвалення цього рішення спірна квартира була відчужена на користь ОСОБА_3 і що державний реєстратор відмовив їй у реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.

Позивач просила витребувати у добросовісного набувача ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності квартиру, зобов'язати відділ реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Яготинського РУЮ скасувати попередню реєстрацію та зареєструвати право власності на спірну квартиру за нею, ОСОБА_2, витребувати у ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на спірну квартиру.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_3 належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Зобов`язано реєстраційну службу Яготинського РУЮ скасувати попередню реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 та зареєструвати право власності на вказану квартиру за ОСОБА_2

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, третя особа ПАТ «Державний ощадний банк України» подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, про відмову в позові, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що у суду були відсутні підстави вважати, що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_2 не з її волі, тому не було підстав витребовувати спірне майно у добросовісного набувача ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1, вказане нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_2 не з її волі, тому у позивача виникло право на витребування у ОСОБА_3 спірної квартири.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановив, що 06 листопада 2007 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 безоплатно передав у власність ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_2 29 листопада 2007 року в Яготинському бюро технічної інветарізації, що підтверджується витягом із реєстрації права власності № 16859170 (а.с.10).

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року договір дарування від 06 листопада 2007 року визнано недійсним, поновлено за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1, скасовано реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, проведену на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 13-15).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с. 16-18).

Однак 27 квітня 2013 року, квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, відчужено на користь ОСОБА_3 (а.с. 36).

На підставі іпотечного договору від 24 жовтня 2013 року ОСОБА_3 передав вказане нерухоме майно в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 39-46).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише, зокрема, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

При розгляді справи №6-146цс13 Верховний Суд України України зробив правовий висновок, відповідно до якого за змістом ст. 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Оскільки встановлено, що квартира АДРЕСА_1 вибуло з володіння власника ОСОБА_2 на підставі рішенням Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2013 року, яке в подальшому скасовано Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння ОСОБА_2 не з її волі.

За таких обставин, у ОСОБА_2 виникло право на витребування у ОСОБА_3 спірної квартири на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Крім того, рішенням апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 договір іпотеки 24 жовтня 2013 року, за яким ОСОБА_3 передав спірне вказане нерухоме майно в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» - визнано недійсним з підстав порушення прав ОСОБА_2 щодо розпорядження належною їй спірною квартирою

За таких обставин, на думку колегії суддів, витребування спірного майна у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 не порушують прав ПАТ «Державний ощадний банк України».

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :