Справа № 297/1227/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.,

при секретарі Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 14 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та визначення місця проживання дітей, разом з матір"ю. Позовні вимоги мотивовано тим, що незважаючи на тривале подружнє життя їм з чоловіком так і не вдалося створити міцної сім"ї. Чоловік систематично зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння влаштовує безпричинні сварки, ображає та принижує її, нехтує нею. Останній ніколи не приділяв їй належної уваги. За час шлюбу в них народилося троє дітей, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Чоловік участі в матеріальному забезпеченні сім"ї не приймає, справами сім"ї не цікавиться та не займається. Вона намагалася зберегти сім"ю, однак таке позитивних наслідків не дало, і в листопаді 2014 року вона разом з дітьми покинула чоловіка. Відтоді вони проживають окремо і їх шлюб існує тільки формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтресам їх дітей. Неповнолітній діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а тому бажає стягувати з відповідача аліменти. Крім того, між нею та чоловіком існує спір щодо місця проживання їх неповнолітніх дітей. Враховуючи, що останні є малолітніми, їх особисту прихильність до неї, бажає аби такі залишилися проживати разом з нею. Просить шлюб укладений із ОСОБА_1 розірвати, зобов"язати останнього до сплати аліментів в її користь на утримання малолітніх дітей, у твердій грошовій сумі, у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття та визначити місце проживання дітей, разом з матір"ю.

Рішенням Берегівського районного суду від 14 вересня 2015 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 25 червня 1993 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис №745 - розірвано. Залишено за позивачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище, обране нею при укладенні шлюбу - "Петенько". Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їх матір"ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зобов'язано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до сплати аліментів в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п"ятсот), 00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 27 травня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивача вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: суд першої інстанції проігнорував клопотання апелянта про надання строку на примирення; апелянт прагне зберегти сімю, приділяє максимально уваги своїй дружині, старається якомога більше часу проводити з нею та з дітьми; суд не врахував всіх обставин при визначенні місця проживання дітей, апелянт має власний будинок; позивачка орендує квартиру де відсутні необхідні умови для повноцінного проживання дітей.

Однак, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обовязком.

З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили спільне проживання і не проживають разом. Позивачка стверджувала, що їх шлюб носить формальний характер і відновлення шлюбних стосунків є неможливим.

Як в суді першої інстанції, так і вході апеляційного розгляду позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження сімї є неможливим і вона не згідна на продовження шлюбу з відповідачем, і її право на припинення шлюбу гарантоване ст. 65 СК України.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Також колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення місця проживання дітей по місцю проживання матері, в основу якого покладено висновок органу опіки та піклування Берегівської міської ради №03-14/437 від 01 липня 2015 року (а.с. 41).

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Таким чином, оскільки якихось виключних обставин які б перешкоджали залишенню дітей разом з матірю по даній справі немає, то правомірним є висновок суду першої інстанції про визначення місця проживання дітей з матірю.

Відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин при визначенні місця проживання дітей, так як він має власний будинок, а позивачка орендує квартиру де відсутні необхідні умови для повноцінного проживання дітей, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дані обставини жодними доказами не підтверджено і апелянтом відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України, не доведені.

Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України, є підставою для залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 14 вересня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :