Номер провадження: 22-ц/785/1350/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком» про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2015 року,

встановила:

У лютому 2014 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнень, які надійшли у червні та вересні 2015 р., остаточно просила розірвати договір оренди земельної ділянки без зазначення дати «201_ року», який зареєстрований у відділі Державного земельного кадастру в Миколаївському районі Одеської області 15.11.2012 р. за № 000614 (далі Договір оренди земельної ділянки), в якій книзі не зазначено, укладений між ОСОБА_5 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агроком» (далі СТОВ).

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона є власником земельною ділянки, загальною площею 12,84 га., на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.10.2014 р., як спадкоємиця після смерті ОСОБА_5.

26.11.2014 р. вона уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ОСОБА_6, який було зареєстровано державною реєстраційною службою. Після реєстрації договору стало відомо, що є ще один договір оренди належної їй земельної ділянки, укладений спадкоємцем із СТОВ, без зазначення дати його укладення, зареєстрований у відділі Державного земельного кадастру в Миколаївському районі Одеської області 15.11.2012 р. за реєстровим № 000614, в якій книзі не зазначено.

СТОВ порушує умови договору оренди землі зі сплати орендної плати у повному обсязі: 1) за 2014 р. не надано ритуальні послуги з поховання ОСОБА_5; 2) не проведено оранку городу; 3) не видано січку, кукурудзу та соняшникову олію; 4) за 2015 р. розрахунки взагалі не проводилися. Вона зверталася до керівництва СТОВ з проханням провести повний розрахунок з орендної плати, але це не привело до позитивного вирішення питання.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити за викладених у ньому підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що усі умови договору оренди землі були виконанні та виконуються належним чином. Позивачці виплачується орендна плата. На наявному у відповідача екземплярі договору вказана дата його укладення, договір зареєстровано у встановленому порядку.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 01.10.2015 р. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_7, представник апелянта, у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги апеляційної скарги.

СТОВ письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало. Представника у судове засідання не направило. Про час і місце розгляду справи сповіщене належним чином. Причини неявки представника не повідомило. Заяв та клопотань не надало.

Згідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином сповіщених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди земельної ділянки було укладено між СТОВ та спадкодавцем позивачки, він був зареєстрований у встановленому порядку. Відповідно до умов цього договору оренди земельної ділянки орендна плата сплачується у період з 01 серпня по 31 грудня поточного року Після прийняття спадщини позивачка уклала договір оренди тієї ж самої земельної ділянки з іншою особою. Строк сплати орендної плати за 2015 р. ще не сплинув, а тому відсутня систематичність з невиплати орендної плати (а. с. 79 82). Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 625, 629, 651, 792 ЦК України, ст. ст. 93, 141 ЗК України, ст. ст. 1, 6, 13, 14, 16, 18, 20, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі») та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Встановлено, що 15.11.2012 р. у відділі Державного земельного кадастру в Миколаївському районі Одеської області відбулася державна реєстрація договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 (спадкодавцем позивачки) та СТОВ, реєстровий № 000614 (а. с. 9 10 зворотня сторона). Вказаний договір оренди землі підписаний сторонами. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №276859 від 01.07.2005 р. (а. с. 6).

Відповідно до умов вказаного договору оренди землі в оренду передана земельна ділянка загальною площею 12,84 га., розміщена на території Настасівської сільської ради Миколаївського району Одеської області (п. 2), строком на 10 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 8). Орендна плата вноситься орендарем у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У грошовій формі за окремою угодою сторін. У натуральній формі в розмірі не менше від 100% загальної суми орендної плати у вигляді: - пшениці продовольчої - не менше 800 кг.; - ячменю товарного - не менше 800 кг.; - соняшникової олії не менше 10 літрів. Ціна сільськогосподарської продукції визначається на період видачі орендної плати. У відробітковій формі оранка огороду, доставка січки, ритуальні послуги. Орендна плата вноситься у такі строки: - щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року, за який вноситься орендна плата (п. 9).

Сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. п. 38, 39).

Пунктом 40 вказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а. с. 10).

04.03.2014 р. ОСОБА_5 померла. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.10.2014 р. ОСОБА_4 успадкувала вищевказану земельну ділянку (а. с. 7 - 8).

26.11.2014 р. Державною реєстраційною службою по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано договір оренди землі, укладений 15.11.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а. с. 11 11 зворотня сторона).

Між сторонами виникли правовідносини з оренди земельної ділянки, зокрема, щодо розірвання договору оренди землі.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для провадження підприємницької діяльності та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду юридичним особам. Орендодавцями земельних ділянок їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1, 6, 13, 14, 16, 18, 20, 32 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою. Орендарі набувають право на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Договір оренди землі це договір за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельні ділянку. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

На час укладення спірного договору оренди землі діяв Типовий договір оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.04 р. № 220, із змінами внесеними постановами КМУ № 1724 від 13.12.06 р. та № 780 від 03.09.08 р.. Відповідно до п. 43 Прикінцевих положень Типового договору оренди землі, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір оренди землі повинен містити назву органу державної реєстрації за місцем розташування земельної ділянки, дату державної реєстрації та відповідний номер запису в Державному реєстрі земель, ініціали та прізвище посадової особи, яка провела державну реєстрацію. Підпис посадової особи, яка провела державну реєстрацію, засвідчується печаткою за її наявності.

Відповідно до постанови КМУ від 20.07.2011 р. № 791 «Про внесення змін до постанов КМУ від 09.09.2009 р. № 1021 і від 18.08.2010 р. № 749 та визнання такою, що втратила чинність, постанова КМУ від 25.12.1998 р. № 2073», чинною на час укладення спірного договору оренди земельної ділянки, державна реєстрація договору оренди земельної ділянки здійснюється територіальним органом Держземагенства за її місцезнаходженням.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

За правилами, передбаченими п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 6-146цс12 від 12.12.2012 р., яка в силу імперативних положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою у правозастосуванні судами, зазначив, що розірвання договору оренди вимагає систематичної несплати орендної плати.

Судом встановлена відсутність систематичного невиконання умов договору оренди землі з виплати орендної плати, оскільки, строк сплати орендної плати за 2014 р. сплинув, а за 2015 р. ще не сплинув.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ч 1 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3