АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 і просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 294,81 дол. США, що за курсом НБУ на момент звернення до суду складало 5 352 620 грн. 29 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 27.06.2008 між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10-29/7645, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику 97 750 дол. США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 13,50% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 27 червня 2033 року.

Позивач зазначав, що позичальник належним чином не виконував договірні умови з погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на 18 лютого 2016 року утворилася заборгованість, яка складається з:

- суми заборгованості за тілом кредиту - 97 197,17 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 597 468 грн. 89 коп.;

- суми заборгованості за процентами - 75 375,05 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 014 247 грн. 53 коп.;

- пені за несвоєчасну сплату платежів за тілом кредиту - 2 516, 79 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 67 258 грн. 09 коп.;

- пені за несвоєчасне погашення процентів - 25 207,80 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 673 645 грн. 79 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі за спливом строку позовної давності.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Посилається на те, що суд безпідставно відмовив у позові у повному обсязі, оскільки був зобов'язаний застосовувати строк позовної давності до кожного щомісячного платежу окремо.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу в межах заявлених доводів, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, 27.06.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10-29/7645(далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику 97 750 дол. США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 13,50% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 27 червня 2033 року.

Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти позичальнику у визначеному сторонами розмірі.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язувався погашати кредит шляхом сплати ануїтетних платежів на транзитний рахунок № НОМЕР_1 у Воскресенському відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсобанк»(ПАТ «Укрсоцбанк»).

Згідно з п. 4.1 Договору, у разі прострочення термінів сплати ануїтетних платежів, визначених п. 1.1.1 цього договору, а також комісій, передбачених умовами договору, позичальник зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період такого прострочення.

Таким чином, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 виникли відносини договору кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК України полягають у тому, що банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Оскільки боржник не виконував свої договірні зобов'язання з погашення кредиту та відсотків, то у відповідача перед Банком утворилася заборгованість у розмірі 200 294,81 дол. США, що за курсом НБУ на момент звернення до суду складало 5 352 620 грн. 29 коп, та яка складається з:

- суми заборгованості за тілом кредиту - 97 197,17 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 597 468 грн. 89 коп.;

- суми заборгованості за процентами - 75 375,05 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 2 014 247 грн. 53 коп.;

- пені за несвоєчасну сплату платежів за тілом кредиту - 2 516, 79 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 67 258 грн. 09 коп.;

- пені за несвоєчасне погашення процентів - 25 207,80 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 673 645 грн. 79 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції визнав зазначені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» обґрунтованими, проте, виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з відповідними вимогами(строк позовної давності).

Колегія суддів з таким висновком погоджується повністю.

Так, згідно до положень ст.ст. 256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини п'ятої цієї статті за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з пунктом 4.4 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7 (сплата процентів), 3.3.8 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом першої інстанції об'єктивно встановлено, що останній платіж за кредитним Договором ОСОБА_1 здійснив 01 липня 2011 року, а тому за пунктом 4.4 Договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто з 30 вересня 2011 року.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено на 30 вересня 2011 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише у березні 2016 року, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності.

За змістом статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України при розгляді справи №6-1188цс16 у постанові від 29 червня 2016 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися усіма судами загальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В матеріалах справи /а.с. 32-36/ наявна заява представника відповідача про застосування строків позовної давності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції об'єктивно встановлено факт пропуску позивачем строку позовної давності, а тому оскаржуване рішення ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді