Справа №601/1587/16
Провадження № 2/601/713/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Варневич Л.Б.,

при секретарі : Польовій Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кременецької міської ради про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом в суд про визнання права власності на майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

З позовної заяви вбачається, що позивачка є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке належить їй на підставі договору купівлі - продажу приміщення на аукціоні від 26 березня 1998 року. Площа даного приміщення на момент придбання складала 57,20 м. кв. В 2014 році до даного нежилого приміщення проведено добудову наступних приміщень: приміщення площею 32,6 м.кв., коридору площею 2,2 м.кв., паливної площею 9,7 м.кв., санвузла площею 2,2 м.кв., сходової площею 14,6 м. кв., тамбура площею 83 м. кв., приміщення площею 23,2 м. кв., приміщення площею 34,4 м. кв. Технічні характеристики добудови зазначені в технічному паспорті, виданому 03 серпня 2016 року Кременецьким РКБТІ. Загальна площа добудованого приміщення складає 127,2 м. кв.

На підставі рішення Кременецької міської ради від 06 липня 2015 року № 3743 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років ФО-П ОСОБА_2 по АДРЕСА_1» 06 серпня 2015 року між позивачкою та Кременецькою міською радою в особі міського голови укладено договір оренди землі № 18-02 строком на 25 років. Згідно даного договору оренди визначено цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

На даний час у позасудовому порядку визнати право власності на побудоване майно позивачка не може, оскільки відповідно до ст. 376 ЦК України дане питання віднесене до компетенції суду.

В позовній заяві позивачка просить суд визнати за нею право власності на побудоване майно по АДРЕСА_1 загальною площею 127, 20 кв. м., а саме - приміщення площею 32,6 м.кв., коридору площею 2,2 м.кв., паливної площею 9,7 м.кв., санвузла площею 2,2 м.кв., сходової площею 14,6 м. кв., тамбура площею 83 м. кв., приміщення площею 23,2 м. кв., приміщення площею 34,4 м. кв.

Представник Кременецької міської ради в судове засідання не з'явився, надіславши суду заяву, в якій визнав заявлені позивачкою вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Справу просить слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних міркувань.

З договору купівлі - продажу приміщення на аукціоні від 26 березня 1998 року слідує, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1. Площа даного приміщення на момент придбання складає 57,20 м. кВ.

З рішення Кременецької міської ради від 06.07.2015 року № 3743 вбачається, що ОСОБА_2 затвердили проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 25 років по АДРЕСА_1.

З договору оренди землі № 18.02 від 06 серпня 2015 року випливає, що між позивачкою та Кременецькою міською радою в особі міського голови укладено договір оренди землі по АДРЕСА_1 строком на 25 років. Згідно даного договору оренди визначено цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об'єкта № 05/38-016 по АДРЕСА_1 слідує, що за результатами проведеного обстеження технічного стану будівлі - підвального приміщення, кафе - бару та магазину на першому поверсі по АДРЕСА_1, встановлено, що будівля в цілому та її основні несучі та огороджувальні конструкції можуть бути придатні для подальшої безпечної нормальної експлуатації згідно Державних будівельних норм і правил.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що прибудова до нежилого приміщення по вул. Шевченка, 28 в м. Кременці виконання з додержанням Державних будівельних норм і правил. Будівництво здійснено на закріпленій за будинком земельній ділянці для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Дана добудова не порушує прав та законних інтересів відповідача, який не заперечує, щодо задоволення даного позову.

При здійсненні прибудови позивачкою дотримані будівельні норми та правила, що належним чином підтверджено технічним паспортом на нежиле приміщення АДРЕСА_2.

Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Суд може визнати право власності на самочинне будівництво, у встановленому порядку, зокрема у випадках: безоплатної передачі земельної ділянки громадянину із земель державної або комунальної власності. Набуття особою, що здійснила самочинне будівництво, земельної ділянки, що надана для даної мети іншій особі, у власність; укладення договору оренди, іншого цивільно правового договору, що дає право забудови земельної ділянки; прийняття відповідним органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки тощо.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не є забудовником.

Відповідно до ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оскільки позивачкою дотримані основні умови забудови земельної ділянки - добудова здійснена на землях відповідного призначення, позивачка є належним власником даного нежилого приміщення та належним землекористувачем, при проведенні будівельних робіт нею дотримані будівельні норми та правила, позовні вимоги є підставними.

У позивачки відсутня можливість оформити право власності на прибудову до нежилого приміщення у встановленому законом порядку, відповідач визнає даний позов та не заперечує проти його задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в судовому порядку.

На підставі вищесказанного та керуючись Законом України «Про основи містобудування», ст. ст. 38-42 ЗК України, ст. ст. 328, 321, 375, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на побудоване майно по АДРЕСА_1 загальною площею 127, 20 кв. м., а саме приміщення площею 32,6 м.кв., коридору площею 2,2 м.кв., паливної площею 9,7 м.кв., санвузла площею 2,2 м.кв., сходової площею 14,6 м. кв., тамбура площею 83 м. кв., приміщення площею 23,2 м. кв., приміщення площею 34,4 м. кВ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: