Справа № 594/933/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Борщівського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на 2/3 частини будинковолодіння, розташованого в с.Іванків вул.Хомянівка, 671 Борщівського району Тернопільської області, що належали її батькові ОСОБА_3, який помер 16 грудня 2003 року, посилаючись на те, що при зверненні в державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно на підставі заповіту їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, від неї поступила письмова заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнав та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу 12 вересня 2016 року листом №844/03-31 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №671, що знаходиться в с.Іванків по вул.Хомянівка, після померлого 16 грудня 2003 ОСОБА_3 через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Іванківської сільської ради від 02 березня 1994 року ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,73 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, яка згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради №562 від 23.09.2016 року знаходиться в с.Іванків по вул.Хомянівка,671.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої Борщівським районним бюро технічної БТІ 31 березня 2016 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, що знаходиться в с.Іванків, вул.Хомянівка,671, Борщівського району Тернопільської області становить 56 429, 00 грн., житловий будинок та господарські будівлі побудовано в 1954 році.

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради від 23.09.2016 року № 563 двір, що знаходиться по вул.Хомянівка,671, с.Іванків Борщівського району Тернопільської області, у якому станом на 15 квітня 1991 року членами двору були ОСОБА_3 голова двору, його дружина ОСОБА_4, а також позивачка, відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, членам колгоспного двору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/3 частині кожному.

За даними технічного паспорту, виготовленого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 31.03.2016 року, власниками садибного (індивідуального) житлового будинку №671 по вул. Хомянівка в с.Іванків є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/3 частині кожен.

Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №1036479, виданого Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 26.04.1977 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (до реєстрації одруження Салавор) ОСОБА_6 одружилися 01 червня 1940 року, актовий запис №12.

За даними довідки ОСОБА_2 селищної ради від 23.09.2016 року № 561 за померлою ОСОБА_4, яка померла 13.04.1995 року на день смерті обліковувалась частина будинку у с.Іванків по вул.Хомянівка. Після смерті ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном так як проживав спільно. За даними селищної ради заповітів ОСОБА_4 не складала.

Отже ОСОБА_3, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_4 належала також 1/3 частина спірного домоволодіння, на яку він не оформив свої спадкові права.

17 квітня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Іванківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за № 13, яким житловий будинок, стодолу і стайню, які розміщені по вул.Вергонівка «біля ОСОБА_7» за Трощею та город в розмірі 39 сотих заповів своїй дочці ОСОБА_1 (дублікат заповіту посвідчений секретарем Скала-Подільської селищної ради 01.06.2016 року, зареєстровано в реєстрі за №230). Заповіт не змінено і не скасовано.

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради будинковолодіння, на яке складений заповіт ОСОБА_5 від 17.04.1997 року, зареєстрований в реєстрі за №13 розташоване в с.Іванків, вул.Хомянівка, особовий рахунок №673 (погосподарська книга №14 на 2010-2016 рр.) ОСОБА_8 будинковолодіння в с.Іванків єдине. Станом на даний час у вказаному будинковолодінні проживає донька покійного ОСОБА_1 Жодного іншого нерухомого майна у ОСОБА_3 в с.Іванків по вул.Вергонівка відповідно до інформації органу місцевого самоврядування не обліковується. Виходячи із вищевказаного у заповіті від 17.04.1997 року зареєстрованого у реєстрі за №13 складеним ОСОБА_3 допущена помилка у назві вулиці із вул.Хомянівка на вул.Вергонівка.

10 грудня 2003 року в с.Більче-Золоте Борщівського району помер батько позивачки ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 174669, видане 18.12.2003 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області).

Згідно довідки ОСОБА_2 селищної ради від 23.09.2016 року № 560 за померлим ОСОБА_3, який помер 18 грудня 2003 року обліковувалась частина будинку у с.Іванків по вул.Хомянівка. Після смерті ОСОБА_4 його донька ОСОБА_1 прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, що проявилось у проживанні у будинку, знаходженні у неї на руках правовстановлюючих документів.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2016 року встановлено факт родинних відносин в тому, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_3, який помер 16 грудня 2003 року в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області.

Враховуючи, що в справі, яка розглядається, спадщина відкрилася 01 січня 2003 року і була прийнята позивачем, до даних правовідносин слід застосовувати норми діючого на той час Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК 1963р.).

Згідно ст. 548 ЦК 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст..549 ЦК 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після померлого ОСОБА_8 такою, що отримала спадщину являється позивачка ОСОБА_1, що підтверджується листом приватного Борщівського районного нотаріального округу від 12 вересня 2016 року та вищенаведеною довідкою.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3, яка складається з 2/3 частин спірного домоволодіння.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 2/3 частини домоволодіння, розташованого в с.Іванків по вул.Хомянівка,671 Борщівського району Тернопільської області, що належали померлому 10 грудня 2003 року ОСОБА_3

На підставі п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 524, 525, 529, 535, 548, 549 ЦК 1963 р., керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 2/3 частини домоволодіння, розташованого в с.Іванків по вул.Хомянівка,671 Борщівського району Тернопільської області, що належали померлому 10 грудня 2003 року ОСОБА_3.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: