Справа № 588/989/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 р. м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря Долі Н.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Тростянецької міської ради Сумської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Тростянецька міська рада звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою, в якій зазначає, що згідно рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03.09.2014 року за відповідачем було визнано право власності на основні засоби «Хлібокомбінату» Тростянецької райспоживспілки, а саме, на будівлю Хлібзаводу, будівлю прохідної, електропідстанцію, вбиральню, насосну з артсвердловиною, огорожу та вагову, що розташовані за адресою: м.Тростянець, вул.Разіна,32. Таким чином, відповідач став фактично користувачем земельної ділянки за вищевказаною адресою загальною площею 1,67 га, кадастровий номер :00:031:0567, яка була сформована за заявою попереднього власника Тростянецької райспоживспілки на підставі технічної документації із землеустрою. Право власності міської ради на цю земельну ділянку зареєстровано 30.04.2015 року. Отримавши дану інформацію, позивачем було надіслано відповідачу листи щодо врегулювання питання законності використання земельної ділянки, після чого відповідач звернувся до міської ради з письмовою заявою про надання йому в оренду вказаної земельної ділянки та рішенням міської ради від 21.01.2016 року заява ОСОБА_2 була задоволена. Позивачем було направлено відповідачу три примірники договорів оренди земельної ділянки для підписання, однак відповідач в порушення норм ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України договори не підписав та примірник міської ради не повернув. Позивач вважає, що оскільки договір купівлі-продажу основних засобів Хлібзаводу між підприємством «Хлібокомбінат» Тростянецької райспоживспілки та ОСОБА_2 укладено 12.07.2012 року, тому саме між цими субєктами цивільних правовідносин виникли права та обовязки, і саме від підприємства «Хлібокомбінат» мало перейти право користування земельною ділянкою у порядку ст.120 ЗК України. У відповідності ст.657 ЦК України саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку. За позовом Тростянецької міської ради на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04.05.2016 року із ОСОБА_2 вже стягнені збитки за користування цією земельною ділянкою за 9 місяців 2015 року. Оскільки відповідач не вживає жодних дій щодо узаконення землекористування, позивач, посилаючись на ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» просить стягнути з відповідача на користь Тростянецької міської ради збитки за користування земельною ділянкою за період з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року у розмірі 21321,33 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, при цьому пояснила, що Тростянецька міська рада зверталася до відповідача з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки та розяснювала процедуру укладення такого договору, але до цього часу даний договір не укладений, за користування земельною ділянкою відповідач не сплачує податок за землю внаслідок чого завдані збитки міському бюджету в сумі 21321,33 грн.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, посилаючись на те, що він із 2012 року не здійснює підприємницьку діяльність, та на земельній ділянці, на якій розміщено нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, виробництва немає. Відповідно він не має коштів як на утримання майна так і на сплату орендної плати за землю. Крім того, він бажав отримати в оренду земельну ділянку, розміром орієнтовно в 1 га, а не в розмірі встановленому рішенням Тростянецької міської ради №23 від 21.01.2016 р. 1,67 га.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, встановлено, що на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03.09.2014 року за ОСОБА_2 визнано право власності на основні засоби «Хлібокомбінату» Тростянецької райспоживспілки, а саме на: будівлю Хлібзаводу, будівлю прохідної, електропідстанцію, вбиральню, насосну з артсвердловиною, огорожу та вагову (а.с.6-7).

Зазначені основні засоби знаходяться на земельній ділянці, яка відповідачу не належить, а отже, набувши за рішенням суду право власності на вищевказані основні засоби, ОСОБА_2, починаючи з часу вступу в законну силу вищевказаного рішення суду, набув право користування даною земельною ділянкою по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області.

Згідно ст.14 Конституції України, ст.373 ЦК України та ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач вказував на те, що Тростянецька міська рада зверталася до ОСОБА_2 щодо врегулювання питання законності використання ним земельної ділянки по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області та укладення договору оренди землі (а.с.8,9,11).

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закону) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.3 вказаного Закону об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до ч.2 ст.4 вказаного Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень,визначених законом.

Згідно ст.13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина 2 статті 16 зазначеного Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

15.05.2015 року та 24.06.2015 року відповідач звертався із заявами до Тростянецької міської ради про розяснення процедури укладення договору оренди землі (а.с.12,14), на які позивач надавав розяснення та пропонував звернутися до Тростянецької міської ради з питання передачі в оренду земельної ділянки (а.с.13,15).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 фактично визнавав, що користується земельною ділянкою по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області і мав бажання укласти договір оренди на цю земельну ділянки, але даний договір так і не був укладений.

Судом встановлено, що 10.04.2015 р. було прийняте рішення Тростянецької міської ради №72 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою по вул.. Разіна, 32 у м.Тростянець Сумської області (а.с.48), тому вказана обставина спростовує посилання відповідача на те, що технічна документація на цю земельну ділянку не була затверджена.

30.04.2015 року Тростянецька міська рада оформила право комунальної власності на земельну ділянку по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області загальною площею 1,67 га, кадастровий номер :00:031:0567 (а.с.16).

12.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Тростянецької міської ради із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки площею 1 га за зазначеною адресою строком на 49 років (а.с.18), за наслідками розгляду якою міською радою було прийняте рішення за №23 від 21.01.2016 року про передання йому даної земельної ділянки площею 1,67 га в оренду строком на 49 років із зобовязанням відповідача укласти договір оренди цієї земельної ділянки в місячний термін з дати прийняття рішення та зареєструвати право оренди (а.с.19).

Вказане рішення Тростянецької міської ради Сумської області є чинним, ніким не оскаржувалося та не скасовувалося. На підставі даного рішення позивач підготував примірник договору оренди земельної ділянки по вул.Разіна,32 та направив відповідачу супровідним листом за №198 від 01.02.2016 року (а.с.25-30), але відповідач так і не уклав договір оренди земельної ділянки з позивачем.

Враховуючи те, що відповідач користується земельною ділянкою по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області, відповідно до п. «в» ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок, а також враховуючи, що внаслідок такого користування відповідачем земельної ділянки та несплати земельного податку міському бюджету завдано значних фінансових збитків, суд вважає, що позовна вимога про стягнення таких збитків підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їх повноважень.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтями 152,156,157 ЗК України установлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою КМУ від 19.04.1993 року за №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, відповідно до ч.2 зазначеної статті, є доходи, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено ст.1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає правові підстави вважати, що міському бюджету м.Тростянець Сумської області завдано фінансових збитків в результаті несплати земельного податку.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 04.05.2016 року позовні вимоги міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих місцевому бюджету внаслідок несплати податку за землю за 9 місяців 2015 року в розмірі 15141 грн. 47 коп. були задоволені та рішення набрало законної сили.

Таким, чином, суд, перевіривши розрахунок, наданий позивачем щодо загальної суми завданих збитків за період з 01.10.2015 року по 01.08.2016 року в розмірі 21321,33 грн. (а.с.31), вважає його вірним, так як розрахунок проведений відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.17, 56), а тому вказаний розмір збитків підлягає до стягнення з відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України в справі №3-1160гс15 від 17.02.2016 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою до застосування судами України.

Позивач не ставить питання про відшкодування понесених судових витрат та в судовому засіданні представник позивача не просив стягнути із ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір, тому наразі суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,27,60,209,212,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Тростянецької міської ради Сумської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків за користування земельною ділянкою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Тростянецької міської ради Сумської області збитки, завдані місцевому бюджету за користування земельною ділянкою по вул.Разіна,32 в м.Тростянець Сумської області, кадастровий номер :00:031:0567, загальною площею 1,67 га в сумі 21321 (двадцять одна тисяча триста двадцять одна) грн.33 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Линник