Справа № 520/2006/16-ц
Провадження № 2/520/2210/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю
«ОТП Факторинг Україна»
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив провести за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заперечень проти задоволення позову не надала.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповідями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.50) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та саме за вказаною адресою направлялися судові повістки на імя ОСОБА_2.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.
Згідно з п.1.4.1.-1.4.4 вказаного договору, позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором не пізніше 10 липня 2015 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Даним договором встановлюється пільговий період по сплаті процентів і щомісячної комісії строком 0 календарних днів з дати укладення даного договору, протягом якого проценти за користування кредитом і щомісячна комісія не сплачується позивальником. Проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів.
Відповідно до умов п.1.5 вказаного договору, за порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Г рафіком платежів, Позичальник сплачує штраф: за кожен факт порушення: 25 грн. ОСОБА_4 дата сплати щомісячного платежу, визначена Графіком платежів, припадає на вихідний або святковий день, Позичальник здійснює щомісячний платіж в перший робочий день, що слідує за датою, визначеною Графіком платежів. У разі виникнення простроченої заборгованості, на весь період такої заборгованості, до моменту її повного погашення, Позичальнику встановлюється процентна ставка, яка дорівнює процентній ставці на суму основного боргу згідно пункту 1.1. Договору. В разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, ОСОБА_4 має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань за Кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога. Підстави виникнення права на Вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. ОСОБА_4 на основі умов даного Договору вимагає повернення споживчого Кредиту, таке повернення здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних лиш з дати одержання Вимоги. ОСОБА_4 протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов даного Договору, Вимога Банку втрачає чинність. У випадку невиконання Позичальником умов Вимоги. Банк має право звернулись до відповідного суду для стягнення заборгованості за Договором в примусовому порядку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ОСОБА_4 договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. ОСОБА_4 договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальнику ОСОБА_2 кредитних коштів.
Судом також встановлено, що 21 липня 2014 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_4» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу № 21/07/2014.
Відповідно до п.1.1 договору факторингу №21/07/2014 від 21 липня 2014 року ПАТ «ОТП ОСОБА_4» передає, а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП ОСОБА_4» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеним між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за договором (п. 1.3 договору факторингу).
Факт направлення вимоги підтверджується описом вкладення в цінний лист на якому міститься відмітка Укрпошти (а.с.6).
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. ОСОБА_4 у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні.
Викладене підтверджується матеріалами наявними в матеріалах справи.
Позивач в позовній заяві також просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійки.
Суд зазначає, що у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, яка складала 1378 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору підлягають задоволенню, а саме підлягає відшкодуванню позивачу сплачений ним судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійки.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 215, 226-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Головуючий Калініченко Л. В.