Ухвала

іменем україни

05 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за касаційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (далі - ТОВ «НВП «Залізничавтоматика») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3, працюючи комерційним директором товариства відповідно до наказу від 14 квітня 2005 року № 31-2005, на якого згідно з посадовою інструкцією від 14 квітня 2005 року та довідником кваліфікаційних характеристик професій робітників, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336, покладалось виконання організаційно-розпорядних функцій та адміністративно-господарських обов'язків в частині «... керування матеріально-технічним забезпеченням, заготівкою, зберіганням, збутом продукції » та « ...організації праці складського господарства, створювати умови для належного зберігання матеріальних ресурсів та готової продукції». На порушення покладених на відповідача обов'язків, діями останнього підприємству завдано майнову шкоду в розмірі 511 720 грн 68 коп. Відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за обвинуваченням його у заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а також в службовій недбалості. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 травня 2009 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року.

Ураховуючи викладене, ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь 511 720 грн 68 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року в задоволенні позову ТОВ НВП «Залізничавтоматика» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» 511 720 грн 68 коп. на відшкодування шкоди, завданої злочином. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і. кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового апеляційного розгляду, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить змінити ухвалу апеляційного суду в частині обґрунтованості висновків про поновлення строку позовної давності.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Звертаючись із касаційною скаргою, ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» просить скасувати оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляду до суду першої інстанції.

При цьому не вказує, які саме норми матеріального чи процесуального права судами були порушені, а посилається на те, що суди не виконали вимоги процесуального закону, не дали оцінки та не вказали в рішенні мотивів відмови у прийнятті доказів, які підтверджують вину відповідача у завданні збитків позивачу, суму (розмір) збитків, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких порушень ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» у касаційній скарзі не зазначає.

Водночас, вказані вище доводи містяться в касаційних скаргах ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» від 07 квітня 2015 року та від 04 травня 2016 року й в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України від 22 жовтня 2014 року та від 28 жовтня 2015 року цим доводам було надано правову оцінку.

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» просило стягнути з ОСОБА_5 511 720 грн 68 коп., посилаючись на висновки судово-економічної експертизи, проведеної у вересні 2007 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 135-3 КЗпП України у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи апеляційний суд надавав можливість позивачу, з роз'ясненням процесуальних прав, призначити у справі судову економічну експертизу з метою визначення розміру заподіяної ОСОБА_3 шкоди, проте від позивача відповідні клопотання не надходили, своїм правом на призначення експертизи він не скористався, у зв'язку з чим апеляційний суд з урахуванням наявних в справі документів прийняв судове рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на недослідження судами попередніх інстанцій доказів, які містяться не в матеріалах даної цивільної справи, а взагалі в інших справах, ТОВ «НВП «Залізничавтоматика», при цьому, не врахувало вимоги ст. ст. 57, 60 ЦПК України, відповідно до яких доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги які мають значення для вирішення справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші доводи касаційної скарги ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» також зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_3 про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права також не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик