Провадження №2/359/2834/2016
Справа №359/9194/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2016 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування виконавчого напису, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 №5797 від 20 липня 2016 року, а також просить визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2

За загальним правилом, передбаченим ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Водночас, згідно з ч.12 ст.110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

За змістом п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №2 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. При цьому, відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

З причини відсутності в чинному ЦПК окремої категорії цивільних справ, такої як оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, та спеціальної норми щодо визначення підсудності справ цієї категорії це питання повинно вирішуватись судами за загальними правилами підсудності на підставі статей 107117 ЦПК.

ЦПК визначає підсудність справ щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса за місцем його виконання відповідно до ч.12 ст.110 ЦПК. Місце виконання рішення визначене ст.20 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про виконаче провадження» в чинній редакції, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з змісту позовної заяви місцезнаходженням відповідачів є м. Дніпро Дніпропетровської області.

При цьому, жодних доказів на підтвердження перебування виконавчого напису №5797 на виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській област, позивачем не зазначено. Дана обставина позбавляє суд можливості визначити дотримання правил підсудності, зокрема вимог ч.12 ст.110 ЦПК України, при зверненні до суду з даним позовом та вирішити питання про відкриття провадження.

До того ж право щодо визначення місця виконання виконавчого напису у разі наявності альтернативної підвідомчості даного виконавчого провадження різним відділам державної виконавчої служби належить стягувачу.

Враховуючи, те що при зверненні до суду з даним позовом, позивач не обґрунтовувала підстави подання нею позову до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

З огляду на викладене, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 не підсудна Бориспільському міськрайонному суду, а тому позов підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.109, ч.12 ст.120, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про скасування виконавчого напису, повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів після її отримання.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський