Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова Леніна Василівна, про припинення іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Новікова Л.В., про припинення іпотеки та зняття заборон на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що 22 листопада 2007 року між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір № 2102/1107/71-084, відповідно до умов якого вона отримала грошові кошти в сумі 17 тис. дол. США. На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 22 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого вона передала в іпотеку належне їй на праві власності майно -трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка вказувала, що згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2012 року з неї на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 758,69 дол. США, що еквівалентно 117 966 грн 21 коп.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 вересня

2012 року розстрочено виконання рішення Суворовського районного суду

м. Херсона від 24 липня 2012 року шляхом сплати нею суми боргу рівними частинами по 500 дол. США щомісяця.

Зазначала, що 06 жовтня 2014 року вона погасила заборгованість за договором, проте ТОВ «ФК «Вектор Плюс», якому за договором від

28 листопада 2012 року кредитор відступив право вимоги за вказаним кредитним договором, відмовилося надати їй довідку про відсутність заборгованості за кредитом.

Посилаючись на виконання всіх зобов'язань за кредитним договором від 22 листопада 2007 року, позивачка просила припинити іпотеку нерухомого майна та зобов'язати приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікову Л.В. зняти заборону відчуження на нерухоме майно, вилучити обтяження, зареєстроване 22 листопада 2007 року за № 6081198, на квартиру, яка належить їй на праві власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 02 липня

2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено іпотеку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка виникла на підставі іпотечного договору від

22 листопада 2007 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та

ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В. (зареєстровано в реєстрі за № 3742).

Зобов'язано приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікову Л.В. зняти заборону відчуження квартири № 321 по

АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

Зобов'язано приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Новікову Л.В. вилучити обтяження квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, зареєстроване

22 листопада 2007 року за № 6081198.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 вересня

2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 02 липня

2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 22 листопада 2007 року між АКБ «TAC-Комерцбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 2102/1 107/71-084, відповідно до умов якого позичальник отримала грошові кошти в сумі 17 000 дол. США та зобов'язалася повернути кредит у строк до 22 листопада 2024 року, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов'язання за договором.

Виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором забезпечено іпотекою, предметом якої є квартира № 321, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до укладеного сторонами договору іпотеки від 22 листопада 2007 року.

ПАТ «Сведбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, в якому просив про дострокове повернення кредиту.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2012 року з ОСОБА_5 на користь банку стягнута заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 758,69 дол. США, що еквівалентно 117 966 грн 21 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 вересня 2012 року розстрочено виконання судового рішення від 24 липня 2012 року шляхом сплати ОСОБА_5 суми заборгованості рівними частинами по 500 дол. CШA щомісячно.

З квитанцій про здійснення платежів встановлено, що 06 жовтня 2014 року позивач погасила розмір заборгованості, стягнутий за рішенням суду.

Згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 року № 15 ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «TAC-Комерцбанк», відступило права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_5, ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з погашенням позичальником заборгованості кредитне зобов'язання припинилося, що є підставою для припинення іпотеки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору та виконанням рішення суду про стягнення заборгованості, яке у часі було розстрочено, правовідносини між сторонами за кредитним договором від 22 листопада 2007 року не припинились, а тому відсутні підстави для визнання іпотеки, якою забезпечено повне виконання зобов'язання, припиненою.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд апеляційної інстанції всупереч зазначеним нормам процесуального права не виконав обов'язку щодо всебічного і повного з'ясування обставин справи.

Так, згідно з довідкою, наданою банком, заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором станом на 20 квітня 2015 року становить 5 100,88 дол. США, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 0,00 дол. США, заборгованість за процентами - 0,00 дол. США, заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 дол. США, нарахована пеня - 5 100,88 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 квітня 2015 року становить 107 412 грн 29 коп., нарахована пеня - 0,00 грн. З указаного розрахунку вбачається, що з 13 грудня 2012 року по 06 жовтня 2014 року ОСОБА_5 здійснювала платежі з погашення заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не з'ясував, чи існує у позивача заборгованість за кредитним договором, та не врахував, що позивачка здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 24 липня 2012 року, яке було розстрочено ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 вересня 2012 року, та сплатила 117 966 грн 50 коп., на підтвердження чого надала квитанції, останній платіж здійснено 06 жовтня 2014 року.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана

Г.В. Юровська