Провадження № 2/127/4527/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.10.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Бойко В. М. ,

при секретарі Тронт М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулися позивачі з вимогами визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, у зв?язку з його відсутністю в даному приміщенні понад 6 місяців без поважних причин.

Позов мотивовано тим, що згідно ордеру № 2634, виданого позивачу ОСОБА_1 13.09.1989 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за № 279 від 07.09.1989 року, сімя позивача, яка на той час складалась з 4-х осіб, отримала право на вселення в квартиру АДРЕСА_2.

Позивач вказує, що вона є основним квартиронаймачем даної квартири, і на її імя відкритий особовий рахунок № 002186 на квартиру в МКП ЖЕК-6. Станом на даний час в квартирі зареєстровані та проживають - позивачі по справі, а також зареєстрований, але не проживає, відповідач по справі ОСОБА_4, який є сином та братом позивачів.

Понад 5 років тому відповідач виїхав з квартири разом з усіма своїми речами, і більше в спірній квартирі не зявлявся, речей своїх не зберігає. Відповідач у квартирі зареєстрований але не проживає.

Позивач вказує, що реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу повною мірою користуватися, володіти і розпоряджатись належним майном, підстав для реєстрації відповідача в належному їй житлі немає.

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Позивач ОСОБА_1 також вказала, що хоче приватизувати дану квартиру, а реєстрація відповідача є цьому перешкодою.

Позивач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов непідлягає задоволенню з таких підстав.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно ордеру № 2634, виданого позивачу ОСОБА_1 13.09.1989 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за № 279 від 07.09.1989 року, сімї позивача, яка складалась з 4-х осіб, видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_2. ( а. с. 6)

Особовий рахунок по даній квартирі відкрито на ім?я позивача. (а.с.8)

Згідно із довідкою, виданою КП «ЖЕК№6» від 20.05.2016р. №92 за адресою: м. Вінниця пр-.кт Космнонавтів 15 кв. 77 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Як вбачається з акту складеного мешканцями будинку №15 по пр.-ту Космонавтів у м. Вінниці засвідченого начальником МКП «ЖЕК №6» від 12.10.2016р. ОСОБА_4 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011р.

Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщенні у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставок для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Ст. 58 ЖК УРСР визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий коміте районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, та безпідставний оскільки визнання відповідача таким, що втратив право проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 призведе до порушення житлових прав відповідача, та унеможливть відповідача разом з позивачами реалізувати своє право на приватизацію належної йому частки квартири, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 58, 71, 72, ЖК УРСР ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15, 81, 88, 209, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :