Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4065/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Широкової Л.В., з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми банківського вкладу,

в с т а н о в и л а :

У апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема правил підсудності встановлених ЦПК України, просить скасувати ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2016 року, якою відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми банківського вкладу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що на правовідносини, які виникли між сторонами не розповсюджуються норми Закону України «Про захист прав споживачів», договір банківського вкладу (депозиту) не є договором надання послуг, а тому суд, приймаючи позовну заяву до розгляду, не зясував характер відносин, які склались між сторонами договору банківського вкладу, та помилково відкрив провадження у справі за підсудністю за вибором позивача, як до позовів про захист прав споживачів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції виходив з того, що справа за вищезазначеним позовом підсудна Корольовському районному суду м.Житомира.

Такі висновки суду узгоджуються з вимогами процесуального права.

Звертаючись у суд з позовом про стягнення суми банківського вкладу (депозиту) за відповідним договором, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовували положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до матеріалів справи, місце проживання одного з позивачів ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Корольовського району м. Житомира.

Частиною 5 ст. 110 ЦПК України встановлена підсудність справ про захист прав споживачів також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

За змістом ч. 14 ст. 110 ЦПК України) у разі підсудності справ за вибором позивача, останній має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року (зі змінами) «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення вважаються фінансовими послугами.

Законом України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

У статті 47 цього Закону зазначено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги, зокрема, до банківських послуг належить залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12 квітня 1996 року споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

З огляду на викладені обставини, суддя першої інстанції обґрунтовано відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права. Підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: