Справа № 138/2710/15-ц Провадження № 22-ц/772/365/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 54Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Шемети Т.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області

на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції і ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі,

В с т а н о в и л а:

2 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції і ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року збільшені позовні вимоги задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом.

Визнано незаконним і скасовано наказ ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області № 1264/6 від 03.08.2015 року про звільнення ОСОБА_4 з посади діловода відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, в звязку зі скороченням чисельності.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді діловода відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області з 03.08.2015 року.

Допущено рішення до негайного виконання в частині поновлення на роботі.

Стягнуто з ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області на користь державного бюджету м. Могилів-Подільського судовий збір в сумі 487,20 гр.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 територіальне управління юстиції у Вінницькій області просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає до скасування, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи і допущено порушенням норм матеріального права, зокрема, не застосовано норми ст. 267 ЦК України щодо позовної давності.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не надав письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася і не надала письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника віжповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що наказом начальника ОСОБА_3 управління юстиції у Вінницькій області № 736/6 від 18.06.2014 року ОСОБА_4 призначена на посаду діловода відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції (а. с. 5).

Наказом Міністерства юстиції України № 15/5 від 30.01.2015 року ОСОБА_5 управління юстиції у Вінницькій області перейменоване в ОСОБА_5 територіальне управління юстиції у Вінницькій області.

Наказом Міністра юстиції України № 33/7 від 02.02.2015 року «Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів юстиції» зобовязано начальників ОСОБА_5 територіальних управлінь юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі в одноденний термін надати на затвердження: проект структури головного територіального управління юстиції відповідно до Типової структури головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції в автономній Республіці Крим, в областях, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2015 року № 115/5; проекти зведених штатних розписів та штатних розписів районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (пункт 2.2.); під час підготовки проектів документів, зазначених у пп. 2.2. цього наказу, врахувати, що першочергово підлягають скороченню вакантні посади та посади недержавних службовців (а. с. 23).

Додатком до цього наказу визначено граничну чисельність працівників територіальних органів юстиції, зокрема, по Вінницькій області: існуюча чисельність: всього 913, із яких недержавних службовців 154; гранична чисельність після скорочення: всього 877, із яких недержавних службовців 118 (а. с. 24).

Наказом ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області № 99/10 від 03.03.2013 року «Про введення в дію штатного розпису районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції Вінницької області» введено в дію з 03.03.2015 року штатний розпис районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції Вінницької області та прийнято рішення про скорочення у відділах державної виконавчої служби районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції 27 одиниць оперативного персоналу, 32 одиниці технічного персоналу та виведення їх зі штатного розпису відділів державної виконавчої служби районних, міських, міськрайонних управлінь юстиції: посаду діловода відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції (а. с. 25-28).

У список працівників відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, попереджених про вивільнення у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, що є додатком до цього наказу, під номером 5 внесена ОСОБА_4 діловод відділу ДВС; її підпис свідчить про попередження 13.03.2015 року (а. с. 29).

Відділ Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції 13.05.2015 року за № 3343/2-13/1 надіслав подання про звільнення з посади основного працівника діловода відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області у звязку із змінами в організації виробництва і праці, у якому зазначив, що такими являються два працівники: ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та з урахуванням наведених у подані критеріїв, просив розглянути подання і дати згоду на звільнення діловода ОСОБА_6 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с.49-51).

Дане подання у передбачений законом 2-х місячний термін не було розглянуто і по ньому будь-яке рішення не приймалося, про що пояснив у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області.

29 липня 2015 року за № 8/1279-15 ОСОБА_5 територіальне управління юстиції у Вінницькій області доручило начальнику відділу ДВС Могилів-Подільського МРУЮ в строк до 30 липня 2015 року подати обгрунтоване подання з порівняльним аналізом продуктивності праці діловодів ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та висновком про звільнення одного з діловодів у звязку зі змінами в організації виробництва та праці (а.с.57-58).

30.07.2015 року за № 5762/2-13/1 відділ ДВС Могилів-Подільського МРУЮ надіслав подання з порівняльним аналізом продуктивності праці діловодів ОСОБА_6 і ОСОБА_4 і висновком про звільнення одного з діловодів у звязку зі змінами в організації виробництва та праці, яким просив дати згоду на звільнення діловода ОСОБА_4 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 30-31).

Наказом начальника ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області № 1264/6 від 3.08.2015 року звільнено ОСОБА_4 з посади діловода відділу Державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, 3 серпня 2015 року у звязку зі скороченням чисельності, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. 6, 9, 32).

Наказом начальника ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області №1265/6 від 3.08.2015 року внесено зміни до наказу від 3.08.2015 року № 1264/6 «Про звільнення ОСОБА_4М.» в частині нарахування грошової компенсації за додаткову відпустку (а. с. 33).

Відповідно до статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1).

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2).

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (частина 3).

Статтею 42 КЗпП України визначено переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Так, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу проводиться після отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до довідки №48-1/12 від 12.02.2016 року профспілкова організація, яка обєднує працівників органів та установ юстиції по Могилів-Подільському району, відсутня.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

По даній справі відповідач не пропонував іншу роботу позивачу по причині відсутності такої іншої роботи.

Про наступне звільнення позивача особисто попереджено 13.03.2015 року (а. с. 29), а звільнена позивач 03.08.2015 року (а. с. 32), тобто не через два місяці після попередження, а через пять місяців.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 19 постанови "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 року при розгляді трудових спорів, повязаних зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, слід обовязково зясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнювальний працівник переважним правом залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

В усіх випадках звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою Ш-А КЗпП України. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Відповідно частини 3 статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обовязковим працевлаштуванням.

У поданні про звільнення з посади основного працівника діловода відділу ДВС, направленому начальником відділу ДВС Могилів-Подільського МРУЮ 13.05.2015 року за № 3343/2-13/1 на адресу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області було зазначено, що ОСОБА_4 одружена, має на утриманні трьох дітей: доньку Інну віком 3 роки (ІНФОРМАЦІЯ_1), доньку Ірину віком 3 роки (ІНФОРМАЦІЯ_1) і сина ОСОБА_7 віком 9 років (ІНФОРМАЦІЯ_2) та відповідно до довідки № 2357 від 08.05.2015 року, виданої КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_4 вагітна і цю довідку додав до подання (а. с. 49-51, 52).

Отже, правильним являється висновок суду першої інстанції про те, що при звільненні ОСОБА_4 за п. 1 ст. 40 КЗпП України відповідач не врахував вимоги статті 184 КЗпП України, що є підставою для визнання наказу відповідача про її звільнення незаконним і його скасування та поновлення її на роботі.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно із статтею 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Причиною пропуску строку звернення до суду за вирішенням трудового спору позивач зазначила те, що вона хворіла з 1.09.2015 року по 15.09.2015 року, про що надала довідку № 6856 від 13.11.2015 року (а. с. 47).

Суд першої інстанції врахувавши цю обставину, вірно визнав таку причину поважною та поновив позивачу строк для звернення до суду за захистом свого порушеного трудового права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують рішення суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним, у зв'язку із чим підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Вінницькій області відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська