Справа №577/1905/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Буток Т. А.
Номер провадження 22-ц/788/1483/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД», ОСОБА_4 про визнання договору поруки недісним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає помилковим висновок суду про те, що порука є способом забезпечення виконання зобов'язання та не створює обов'язків для позивачки, оскільки договір поруки за яким поручителем є її чоловік - ОСОБА_4 фактично передбачає умови розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя. Зазначає, що оскільки договір поруки не є дрібним побутовим правочином, тому при укладенні потребував її згоди. Крім того, вказує, що зі змісту спірного договору не зрозуміло за які саме умови кредитного договору поручився її чоловік, внаслідок чого вважає, що зміст договору не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір укладено чоловіком позивачки не в інтересах сім'ї та не породжує для другого з подружжя ніяких обов'язків, тому по його зобов'язанням поручитель відповідає своїм майном.

Колегія судів погоджується з висновком суду щодо відмови у позові, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та нормах матеріального права.

Перевіряючи доводи позивачки встановлено, що 07 травня 2015 року ТОВ «Агросфера», ОСОБА_4 та ПАТ «Конотопагротехсервіс» уклали договір поруки. За умовами якого ОСОБА_4 зобов'язався перед ТОВ «Агросфера» відповідати за порушення ПАТ «Конотопагротехсервіс» зобов'язань за договором купівлі - продажу від 07 травня 2013 року, а саме: погашення (сплату) товарного кредиту та будь - якої іншої заборгованості у сумі та у строк згідно основного договору, погашення суми на яку збільшено вартість товару, сплату процентів за користування товарним кредитом та сплату неустойки.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 жовтня 2015 року між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Агросфера ЛТД» було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Агросфера» передало ТОВ «Агросфера ЛТД» право вимоги як кредитору по вказаному договору поруки.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила визнати недійсним договір поруки, з тих підстав, що не надавала згоди на його укладення її чоловіком - ОСОБА_4 Вважала свої майнові права порушеними, оскільки договір не є дрібним побутовим, тому створює обов'язки як для поручителя так і для неї.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України укладений одним із подружжя договір створює обов'язки для другого з подружжя лише в тому разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

За ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 73 СК України передбачено, що за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка не надала належних доказів того, що спірний договір укладено її чоловіком в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, використане для задоволення потреб сім'ї.

Доводи апелянта про те, що договір поруки фактично передбачає умови розпорядження майном її чоловіка, що знаходиться у спільній сумісній власності не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Оскільки договір поруки не породжує для позивачки ніяких обов'язків і за зобов'язаннями поручителя за договором стягнення може бути накладено лише на особисте майно поручителя і на його частку, що є у праві спільної сумісної власності подружжя, тобто особисті майнові права позивачки договором поруки не зачіпаються.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання договору поруки недійсним у зв'язку з відсутністю згоди на його укладення дружини поручителя - ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують на не містять обставин, які були б підставою для скасування рішення суду, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -