Провадження №2/447/20/16
Справа №447/180/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

28.03.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 19.12.2014року №502 " Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3 23.08.2008 р.н." ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Миколаївської райдержадміністрації про визнання неправомірними дій відповідача та визнання неправомірним та скасування розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 19.12.2014 року № 502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що розпорядження відповідача є безпідставним, необґрунтованим, незаконним, таким , що порушує його права як батька дитини, порушує права дитини та суперечить чинному законодавству. Відповідачем було неповно, не обєктивно вивчено обставини справи, рішення прийнято без врахування надзвичайно важливих моментів та доказів. Перешкод у спілкуванні із сином матері не чинить, а тому підстав для звернення до органу опіки та піклування з заявою по визначення днів та годин побачень із сином в неї не було. Комісія вирішила заяву ОСОБА_2 про надання їй днів та годин побачень встановивши таким графіком фактично дні проживання сина ОСОБА_4 з нею всупереч вимогам ст. 159 СК України. Крім того, засідання було проведено у його відсутності, в той час, коли він просив не розглядати заяву ОСОБА_2 без нього. Збільшивши розмір позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття службою у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації висновку від 30.09.2014 р. за №01-12/853; прийняття комісією з питань захисту прав дитини Миколаївської райдержадміністрації висновку від 11.12.2014 р. №64; визнати неправомірним та скасувати розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 19.12.2014 р. № 502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, 23.08.2008 р.н.»; визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття-винесення Розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 19.12.2014 р. № 502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, 23.08.2008 р.н.»; визнати неправомірними дії відповідача про погодження та затвердження Розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 19.12.2014 р. № 502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, 23.08.2008 р.н.» - графіку зустрічей та спілкування з сином ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, без участі та присутності батька ОСОБА_1; визнати неправомірними дії відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 16.09.2014 року « Про прийняття участі у вихованні сина ОСОБА_4, 23.08.2008 р.н.» без його присутності; визнати неправомірним та скасувати розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 19.06.2015 р. №234 «Про втрату чинності розпорядження від 19.12.2014 р. №502».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та пояснив, що рішення є незаконним, так як було прийнято у його відсутності . Зазначив, що знав про засідання комісії і попередив, щоб без нього не розглядали заяву ОСОБА_2 Просить позов задоволити.

Представник відповідача Миколаївської райдержадміністрації Львівської області в судове засідання повторно не зявився. Відповідач подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, проти позову заперечує в повному обсязі. Водночас зазначив, що на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини заява ОСОБА_2 розглядалась 01.10.2014, 09.10.2014, 23.10.2014, 30.10.2014, 03.12.2014 та 11.12.2014. ОСОБА_1 надсилались рекомендовані листи з повідомленням, проте жодного разу на засідання комісії батько дитини не зявився, хоч був належно повідомлений . За заявою ОСОБА_1 засідання комісії 03.12.2014 було перенесено на 11.12.2014, проте і в цей раз він не зявився. Рішення про визначення способу участі матері у вихованні дитини членами комісії було прийнято одноголосно. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, хоч належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, жодних клопотань не надсилала. 24.02.2015 року подала заперечення на позов, в якому просить в позові відмовити за не обгрунтованістю позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 з 18.01.2007 року перебувають у шлюбі. Від подружнього життя в них народилися син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час малолітній ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області по вул.Миру,22, а малолітній ОСОБА_5, разом з матірю ОСОБА_2 у АДРЕСА_1

Згідно ч.1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 18.09.2014 року звернулася в службу у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області з заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, у якій просила визначити їй порядок побачень з малолітнім сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення справи судом про вирішення місця проживання дитини, згідно наступного графіку: робочі дні з 15.00 год до 20.00 год; вихідні дні один день почергово.

Відповідно до п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. №866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Як вбачається із висновку про надання ОСОБА_2 дозволу брати участь у вихованні сина ОСОБА_3 від 30.09.2014 №01-12/853 служба у справах дітей райдержадміністрації вважала за доцільне надати дозвіл ОСОБА_2 брати участь у вихованні сина ОСОБА_3

ОСОБА_1 викликався на засідання комісії з питань захисту прав дитини з приводу розгляду заяви ОСОБА_2 про визначення порядку побачень з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 01.10.2014 року ( виклик від 26.09.2014 №02-27/о-2123/14), на 09.10.2014 року ( виклик від 01.10.2014 №02-13/о-2174/14), на 23.10.2014 року (виклик від 13.10.2014 №02-13/о-2284/14), на 30.10.2014 року ( телеграма від 27.10.2014).

20.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання примірнику заяви ОСОБА_2 про визначення днів та годин побачень з сином, в якій просив додатково повідомити про день та час розгляду даної заяви комісією.

21.11.2014 року позивачу ОСОБА_1 було надіслано копію заяви ОСОБА_2 та повідомлено, що у звязку із його неодноразовою неявкою на засідання комісії з питань захисту з прав дитини рішення по заяві ОСОБА_2 не було прийнято, що стверджується відповідним листом Миколаївської райдержадміністрації «Про надання відповіді».

За заявою ОСОБА_1 від 02.12.2014 року про перенесення розгляду заяви ОСОБА_2 на іншу дату, комісія з питань захисту прав дитини в черговий раз перенесла засідання по даному питанню на 11.12.2014 року, про що 03.12.2014 року було надіслано повідомлення про виклик ОСОБА_1 11.12.2014 року ОСОБА_1 на засідання комісії не зявився, клопотань про відкладення не подавав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про те, що комісія з питань захисту прав дитини розглядає заяву матері про визначення порядку побачень з малолітнім сином ОСОБА_3, його належним чином повідомлялось про день та час проведення відповідних засідань, за його клопотанням засідання 03.12.2014 року було відкладено, заява ОСОБА_2, у звязку з неявкою батька на засідання комісії перебувала на розгляді чотири місяці, а тому покликання позивача на те, що комісією в порушення закону розглянуто заяву ОСОБА_2 у його відсутності не заслуговують на увагу, оскільки суд вважає, що дії батька дитини були спрямовані на затягування розгляду даної заяви.

Як вбачається із витягу протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11.12.2014 року комісія з питань захисту прав дитини вирішила надати дозвіл ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зустрічатися, спілкуватися з сином щотижня з 11.00 год понеділка до 11.00 год середи та вихідні дні почергово з 10.00 год суботи до 20.00 год неділі, забирати за місцем проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 до вирішення судом справи про визначення місця проживання дитини.

Розпорядженням в.о.голови Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області №502 від 19.12.2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл брати участь у вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зустрічатися, спілкуватися з сином щотижня з 11:00 год понеділка до 11:00 год середи та вихідні у дні почергово з 10:00 год суботи до 20:00 год неділі, забирати за місцем проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 до вирішення судом справи про визначення місця проживання дитини.

Згідно довідки про відвідування малолітнього ОСОБА_3 31.12.2014 року комісією у складі заступника голови райдержадміністрації, працівника служби у справах дітей райдержадміністрації, директора Миколаївського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та старшого оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській області здійснено відвідування ОСОБА_3 за адресою вул. Миру,22 у с.Дроговиж Миколаївського району Львівської області . Під час відвідування була присутня мати хлопчика ОСОБА_2, яка принесла іграшки та солодощі для сина. На час приходу членів комісії та ОСОБА_2 ворота та хвіртка закриті. На оклики ніхто не відповідав. Пізніше підїхав батько дитини, якому було вручено розпорядження голови райдержадміністрації №502 від 19.12.2014 р. «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3Н.» , батько повідомив, що дитини немає вдома, він перебуває на навчанні.

Покликання позивача на порушення порядку звернення матірю ОСОБА_2 до органу опіки та піклування про визначення їй днів та годин побачень, оскільки вона не звернулась із позовом до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, суперечать нормам СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 спричинила тілесні ушкодження сину ОСОБА_3, а тому його покликання на вказану обставину є голослівними.

Жодної обставини, яка б виключала особисте спілкування матері із дитиною, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене суд вважає, що розпорядження від 19.12.2014 р. № 502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3, 23.08.2008 р.н.» було прийнято з дотриманням вимог закону, а тому дійшов висновку, що підстав для визнання розпорядження неправомірним та його скасування немає, а відтак і дії відповідача з приводу прийняття даного рішення є правомірними.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03.02.2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю ОСОБА_2 та зобовязано батька ОСОБА_1 повернути малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матері ОСОБА_2. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22.04.2015 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03.02.2015 року залишено без змін.

Згідно розпорядження №234 від 19.06.2015 року «Про втрату чинності розпорядження голови райдержадміністрації від 19.12.2014 №502» розпорядження голови райдержадміністрації від 19.12.2014 №502 «Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3Н.» вважається таким, що втратило чинність.

Вказане розпорядження голови райдержадміністрації не порушує прав позивача, так як розпорядження №502 від 19.12.2014 року було чинне до вирішення судом справи про визначення місця проживання дитини, рішення по якій набрало законної сили 22.04.2015 року.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. 16 ЦК України та ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації від 19.12.2014 року №502 " Про надання дозволу ОСОБА_2 брати участь у вихованні ОСОБА_3 23.08.2008 р.н." відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Березюк Г. М.