Справа № 529/354/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті баби ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спдщину, яка складається з домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 однак через відсутність правовстановлюючого документа на ім'я померлої на цей будинок, позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на нього, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 12 лютого 2001 року Великобудищанською сільською радою.

Нині померла ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради 28 березня 2000 року, володіла 1/2 частиною домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1

Окрім цього, нині померла ОСОБА_2, після смерті чоловіка ОСОБА_1 успадкувала іншу 1/2 частину вказаного вище домоволодіння та отримала свідоцтво про право на спадщину, видане 19 квітня 2000 року Диканською державною нотаріальною конторою Полтавської області за № 630.

Згідно технічного пасторта, виданого 01.10.2015 року Приватним підприємством Полтавським Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок в цілому складається з житлового будинку літ. "А1", літньої кухні - літ. В, погреба вхідного - літ. Д, д, колодязя питного - літ. К, огорожі № 1, воріт огорожі № 2. Право власності на ваказане домоволодіння за нині померлою ОСОБА_2 належним чином та у встановленому на той час законом порядку було зареєстровано в органах БТІ, що підтверджується відповідною довідкою, наданою органами БТІ, однак свідоцтво про право на спадщину, яке було видане на ім'я померлої, було втрачене.

Як вбачається з довідки відповідача, у спірному домоволодінні проживала та була зареєстрована до дня смерті лише нині померла ОСОБА_2

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення права власності у померлої ОСОБА_2 на вказаний будинок, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Оскільки за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на спірне домоволодіння, хоча і втратила оригінал Свідоцтва про право на спадщину на своє ім'я на 1/2 частину будинку, суд приходить до висновку, що це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст. 527, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 20 грудня 2000 року секретарем Великобудищанської сільської ради, за життя нині померла ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідок Диканської держнотконтори вбачається, що 16 жовтня 2009 року після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа, в якій знаходиться заява про прийняття спадщини від позивача ОСОБА_1. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаного вище нерухоме майна через втрату оригінала Свідоцтва про право на спадщину на ім'я нині померлої ОСОБА_2

Враховуючи, що вказане вище домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлій ОСОБА_3 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після баби, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 100, 527, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народженя, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 який вцілому складається з житлового будинку літ. "А1", літньої кухні - літ. В, погреба вхідного - літ. Д, д, колодязя питного - літ. К, огорожі № 1, воріт огорожі № 2, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за № 630, виданого 19 квітня 2000 року Диканською державною нотаріальною конторою Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: