У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» до ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта», Товариство з додатковою відповідальністю «Сільгоспгосподарство Гур'ївка» Новоодеського району Миколаївської області, про встановлення земельного сервітуту, за касаційною скаргою Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (далі - УДП «Укрхімтрансаміак») звернулось до суду із зазначеним позовом у якому просило встановити земельний сервітут на свою користь щодо земельної ділянки площею 0,0036 га, що знаходиться в с. Гурївка Новоодеського району Миколаївської області, кадастровий номер НОМЕР_1 та належить ОСОБА_4, для визначення права будівництва, реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, ремонту, розміщення та експлуатації споруд та обладнання радіорелейної лінії зв'язку; проходу, проїзду, а також перевезення обладнання, будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, ремонту, розміщення та експлуатації споруд та обладнання радіорелейної лінії зв'язку; проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт для будівництва, реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, ремонту, розміщення та експлуатації споруд та обладнання радіорелейної лінії зв'язку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_4 належить вищевказана земельна ділянка, через територію якої проходить магістральний аміакопровід УДП «Укрхімтрансаміак», для обслуговування якого, з метою його безпечної експлуатації, необхідно встановити антенну опору радіорелейної вишки, яка буде забезпечувати безперебійний теле - радіозв'язок для створення системи оповіщення при виникненні надзвичайної ситуації.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 проігнорувала лист-пропозицію позивача укласти з нею договір встановлення земельного сервітуту, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 30 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі УДП «Укрхімтрансаміак» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що з технічної точки зору саме на земельній ділянці відповідача, а не на будь-якій іншій земельній ділянці, чи місцевості буде доцільним будівництво такої радіорелейної вишки зв'язку для забезпечення роботи аміакопроводу, як і доказів того, що інші суміжні землевласники і землекористувачі дали своє погодження на встановлення такого земельного сервітуту.

При цьому, заявляючи вимоги про встановлення такого виду права земельного сервітуту, позивач не зазначив відправні точки меж земельної ділянки, на яку буде розповсюджуватися сервітут, відправні точки меж, де саме будуть починатися і де будуть закінчуватися ці проходи та проїзди, їх довжину, ширину та яким видом транспорту буде здійснюватися проїзд, що не узгоджується з вимогами ст. 99 ЗК України, як і не зазначив даних про строковість чи безстроковість цього сервітуту, а також не визначена його платність чи безоплатність.

Крім того, зазначена земельна ділянка передана ОСОБА_4 Товариству з додатковою відповідальністю «Сільгоспгосподарство Гур'ївка» строком на 5 років на підставі договору оренди землі від 25 січня 2012 року, останнє використовує вказану земельну ділянку за цільовим призначенням для сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, враховуючи безпідставність та недоведеність позовних вимог УДП «Укрхімтрансаміак», суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» -відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська