Справа № 199/6318/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» зазначає, що 22 жовтня 2012 року з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль Тойота номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 Відповідно до полісу № АВ/6509735 від 15.05.2012 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна», яке 8 квітня 2015 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 29302,77 грн. Оскільки ОСОБА_2 не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у передбачений законом строк, то він повинен відшкодувати шкоду в порядку регресу на підставі статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За цих підстав Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить стягнути з відповідача на свою користь у порядку регресу суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування в розмірі 29302,77 грн.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він повідомляв про настання дорожньо-транспортної пригоди страхового агента, в якого купував поліс страхування.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав:

Судом встановлено, що 22 жовтня 2012 року в с. Спаське Новомосковського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Тойота Camry номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2012 року, яка в силу частини 4 статті 61 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі, встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі страховим полісом № АВ/6509735 від 15.05.2012 року на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна».

8 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» здійснило ОСОБА_3 відповідно до його заяви виплату страхового відшкодування в розмірі 29302,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3648 від 08.04.2015 року.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Статтею 38 цього ж Закону (абзац «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1) передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункт 33.1 статті 33 цього Закону.

Слід зазначити, що неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, що є наслідком внесених до змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки з аналізу статей 33, 38 Закону вбачається, що обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП законодавцем збережено.

Заявляючи вимоги, про стягнення з відповідача в порядку регресу суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» посилається на те, що відповідач не повідомив страховика в строк та в порядку, визначеному законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, відповідач, заперечуючи проти позову, не надав суду доказів, що він відповідно до вимог закону повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір і що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначені положення закону роз'яснювалися відповідачу в судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідачем не було надано доказів повідомлення ним страховика у строки та в порядку, визначеному законом, про настання дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» є обґрунтованим та з відповідача слід стягнути в порядку регресу на користь позивача сплачену потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 29302,77 грн.

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 293,03 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» в рахунок відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, 29302 (двадцять девять тисяч триста дві) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 293 (двісті девяносто три) грн. 03 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко