Справа № 489/4252/16-ц
Номер провадження 2/489/2377/16
РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 2001 р. їх батько ОСОБА_4, придбав у відповідачки квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». 14.12.2015 р. батько позивачів помер. На теперішній час вони не мають можливості оформити свої спадкові права та розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не предявляє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене позивачі просять суд визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, який діяв від свого імені, з однієї сторони, та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з іншої сторони, та зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» 17.09.2001 р. за № 4496 - дійсним.

Позивачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Треті особи в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ДКП «ЖИТЛО» 02.06.1997 р. за реєстровим № 1551/ж, та зареєстрованого в ММБТІ за реєстровим №18368 від 03.07.1997 р.

17.09.2001 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 4496 був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - з однієї сторони, та ОСОБА_4 - з іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1був зареєстрований ММБТІ 19.09.2001 р. за № 18368

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_4 (після укладення шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

14.12.2015 р. ОСОБА_4 помер.

Однак на теперішній час позивачі не мають можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права належним чином, оскільки Договір купівлі-продажу квартири, яку придбав їх батько, не був посвідчений нотаріально.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - з однієї сторони, та ОСОБА_4, який діяв від свого імені - з іншої сторони, та зареєстрований 17.09.2001 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 4496 дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С.Тихонова