Ухвала

іменем україни

14 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про захист прав споживача банківських послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому на підставі ст. ст. 1058, 1060, 1066, 1074 ЦК України, ч. 3 ст. 5, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути з ПАТ «Брокбізнесбанк» на його користь вклад у розмірі 688 680 доларів США, що еквівалентно 8 918 406 грн, внесений за договором банківського строкового вкладу (депозиту) від 23 вересня 2013 року № D_030579107.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу від 23 вересня 2013 року № D_030579107 в розмірі 688 680 доларів США, що станом на день ухвалення рішення становить 15 756 998 грн 40 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту невиконання ПАТ «Брокбізнесбанк» взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору від 23 вересня 2013 року № D_030579107 та стягнув з відповідача кошти за договором банківського вкладу в розмірі 688 680 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу долара США на день ухвалення рішення становило 15 756 998 грн 40 коп.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Брокбізнесбанк» укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) № D_030579107, строк дії якого закінчився 25 березня 2014 року.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти в доларах США, що надійшли від нього на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Брокбізнесбанк», в розмірі 688 680 доларів США. Процентна ставка за депозитом встановлювалася в розмірі 7,5 % річних.

01 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Брокбізнесбанк» із заявою про повернення банківського вкладу згідно з договором в сумі 688 680 доларів США.

У відповідь на заяву ПАТ «Брокбізнесбанк» відмовилося виплачувати ОСОБА_1 суму вкладу та нараховані відсотки з тих підстав, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації банку.

Крім того, на підставі постанови Правління НБУ від 28 лютого 2014 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28 лютого 2014 року прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк», згідно з яким у період з 03 березня до 02 червня 2014 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк».

Отже, починаючи з 01 березня 2014 року банк здійснює свою діяльність на підставі закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Правління НБУ від 10 червня 2014 року № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11 червня 2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або затверджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Отже, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про повернення банківського вкладу згідно з договором в сумі 688 680 доларів США (станом на 01 липня 2014 року), НБУ було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк», відтак, всі повноваження органів управління банку були припинені.

Банк не проводив касових операцій щодо повернення депозитних вкладів, не проводилися такі операції банком й на момент ухвалення рішення судом першої інстанції - 14 квітня 2015 року.

За таких обставин покладення обов'язку повернення депозитного вкладу на юридичну особу, повноваження органів управління якої припинені на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неправомірним.

Як установлено в суді апеляційної інстанції, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовано ОСОБА_1 граничний розмір відшкодування коштів за його вкладами у ПАТ «Брокбізнесбанк» у сумі 200 тис. грн та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16 жовтня 2014 року № 226/14 акцептовані його грошові вимоги в сумі 8 168 936 грн 31 коп.

На цей час акцептована Фондом сума грошових вимог ОСОБА_1 не виплачена.

Акцептована сума - 8 168 936 грн 31 коп, яка згідно з вимогами Закону має бути відшкодована Фондом з урахуванням вже виплачених 200 тис. грн порушує гарантії ОСОБА_1 на своєчасне отримання як вкладу від банку, так і процентів за вкладом у передбачений договором термін.

У той же час, Верховний Суд України направив до Конституційного Суду України конституційне подання від 03 липня 2015 року № 201-2157/0/8-15 щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Відтак, за умови визнання Конституційним Судом України неконституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чи його окремих положень, це буде підставою для перегляду рішення цього суду в зв'язку з нововиявленими обставинами на підставі п. 4 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

Ю.Г.Іваненко