Справа № 484/1872/16-ц
"18" жовтня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В вересні 2016 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування вимог позивач вказував, що 02.07.2011 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KRXRFF30920651, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3 307 грн. 30 коп. на строк до 01.07.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також інших платежів (комісій), визначених договором.
Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, комісії, внаслідок чого станом на 11.05.2016 року утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 47 051 грн. 10 коп., з яких 1 875 грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом, 01 грн. 08 коп. - заборгованість за процентами, 264 грн. 56 коп. - заборгованість за комісіями, 42 193 грн. 63 коп. - пеня, штрафи в розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 216 грн. 72 коп. (процентна складова).
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації. Про причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема судом встановлено, що між Банком та відповідачем 02.07.2011 року був укладений кредитний договір № KRXRFF30920651, в якому сторони узгодили всі його умови.
Договір складається з заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів Банку.
Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3 307 грн. 30 коп. на строк до 01.07.2012 року, а відповідач зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами в розмірі 0,01 % на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії) в розмірі 33 грн. 07 коп., а також інших витрат згідно умов договору.
Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами є обов'язок останнього сплачувати на користь банку неустойку в розмірі 1,25 % від суми заборгованості за кредитом (п.2.4.5.1 Правил), а також штраф за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 90 днів в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.2.4.5.5 Правил).
В договорі узгоджено й інші умови.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту.
В зв'язку з цим станом на 11.05.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме:
- заборгованість за кредитом у розмірі 1 875 грн. 11 коп.,
- заборгованість за процентами в розмірі 01 грн. 08 коп.,
- заборгованість за комісіями в розмірі 264 грн. 56 коп.
Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано.
Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи Банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань.
Крім того, позивачем за порушення виконання зобов'язання нарахована пеня, при визначенні розміру якої суд виходить з наступного.
Так, Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який перевищує заборгованість, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини 3 статті 551 ЦК України.
В силу ч. 3. ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, а пеня є її видом, може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За такого, сума пені підлягає зменшенню до 5 000 грн. 00 коп. і це у повній мірі буде відповідати наведеним вище засадам Конституції України, міжнародній практиці та нормам цивільного законодавства про розумність та справедливість судових рішень.
Відповідному зменшенню підлягає й штраф та становить 500 грн. (фіксована частина) + 357 грн. 04 коп. (процентна складова).
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 234 грн. 26 коп. ( 1 378 грн. 00 коп. судового збору х 17 %).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224-228, 233 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № KRXRFF30920651 від 02.07.2011 року станом на 11.05.2016 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 1 875 грн. 11 коп., заборгованість за процентами в розмірі 01 грн. 08 коп., заборгованість за комісіями в розмірі 264 грн. 56 коп., пеню в розмірі 5 000 грн. 00 коп., штрафи в загальному розмірі 857 грн. 04 коп., а всього 7 997 грн. 79 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 234 грн. 26 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан