Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіаліт Маркєт» про поновлення на роботі, зміну формулювання звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Гіаліт Маркєт» на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 19 серпня 2015 року працювала на різних посадах у товаристві з обмеженою відповідальністю «Гіаліт Маркєт» (далі - ТОВ «Гіаліт Маркєт»). 29 січня 2016 року вона була звільнена на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом без поважних причин.

Посилаючись на те, що вона не здійснювала проступку, за який її було звільнено, позивачка просила визнати формулювання причин звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул невірним, поновити її на посаді менеджера відділу збуту ТОВ «Гіаліт Маркєт» з 30 січня 2016 року та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, та завдану моральну шкоду в сумі 5 тис. грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано звільнення з роботи ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним та поновлено на роботі в ТОВ «Гіаліт Маркєт» на посаді менеджер з логістики з 01 лютого 2016 року. Змінено формулювання звільнення ОСОБА_2, вказавши формулювання звільнення - за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Стягнуто з ТОВ «Гіаліт Маркєт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 3 261 грн. 27 коп. за весь час вимушеного прогулу. Стягнуто з ТОВ «Гіаліт Маркєт» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 тис. грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2016 року рішення районного суду змінено, скасовано в частині зміни формулювання звільнення, й ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про зміну формулювання звільнення відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Гіаліт Маркєт» просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Судові рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов (з урахуванням того, що апеляційний суд скасував рішення районного суду в частині зміни формулювання звільнення), суди, правильно застосувавши положення п. 4 ст. 40, ст. 149 КЗпП України, роз'яснення, надані судам у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що роботодавець звільнив ОСОБА_2 з порушенням трудового законодавства. Зокрема він не відібрав у неї письмові пояснення і не врахував того, що 29 січня 2016 року вона фактично працювала, складала акт передачі-приймання, який прийнято відповідачем, а тому прогул не вчинила.

Розмір моральної шкоди судом визначено відповідно до поданих доказів із врахуванням вимог розумності та справедливості.

Інших доводів касаційна скарга не містить, а зазначені вище не спростовують висновків суду та не впливають на законність судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гіаліт Маркєт» відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова