Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"04" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 50000,00 гривень, витрати на правову допомогу 2000,00 гривень, витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1385,00 гривень, покласти витрати по оплаті судового збору на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 16 березня 2014 року о 22.10 рухаючись по бул. Перова - вул. Кибальчича, керуючи транспортним засобом Форд д.н.з. НОМЕР_1, здійснюючи поворот ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не пропустив зустрічний автомобіль, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2014 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль КІА д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звітів № 8632 та № 8632/1 про оцінку автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_3 складає 53384,44 гривень та 72604,97 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6028379 з терміном дії - з 26 грудня 2013 року до 25 грудня 2014 року. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 03 липня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000 гривень. Також, МТСБУ додатково понесло витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 гривень та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1385,00 гривень. 03 липня 2014 року № 3/1-05/17805 МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила справу слухати без присутності представника МТСБУ на підставі вже поданих документів, позов підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2014 року близько 22 години 10 хвилин на регульованому перехресті бул. Перова - вул. Кібальчича в м. Києві між автомобілем Форд д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2014 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень на користь держави.

На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2014 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА» на підставі полісу АІ/6028379 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована.

В подальшому, 29 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування шкоди, на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1, який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП.

Відповідно до Звіту № 8632 про оцінку колісного транспортного засобу від 18 квітня 2014 року, складеного ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ - КІА д.н.з. НОМЕР_3, в тому числі ПДВ становить 117 087,44 гривень, вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (в тому числі ПДВ) - 72 604,97 гривень.

02 липня 2014 року МТСБУ винесло наказ № 3499 у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про виплату потерпілій стороні шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на 50 000 гривень.

Платіжним дорученням № 1/1-23355 від 03 липня 2014 року МТСБУ здійснило перерахування страхового відшкодування ОСОБА_2 на суму 50 000 гривень.

Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 1385,00 гривень, що підтверджується рахунком № 8632 від 18 квітня 2014 року, актом № 8632 виконаних робіт за дорученням МТСБУ від 14 квітня 2014 року, платіжним дорученням № 6691 від 02 липня 2014 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем доказів щодо спростування вимог позивача суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 50 000 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 гривень, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 188 гривень 20 копійок.

В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу.

Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків.

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» згідно зі статтею 38 ЦПК особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі.

При цьому суд враховує, що в межах розгляду даної справи представництво інтересів відповідача здійснював представник за дорученням ОСОБА_3, на підтвердження повноважень представника до матеріалів справи долучено довіреність видану від імені МТСБУ датована 28 грудня 2015 року, ця обставина виключає питання вирішення судових витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до положень ст.42 Цивільного процесуального кодексу України представник позивача ОСОБА_3, не надала належних доказів, які мали б підтвердити її повноваження на ведення даної справи у якості адвоката.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 56, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 50 000 гривень 00 гривень, витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1385 гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, а всього 52 763 (п'ятдесят дві тисячі сімсот шістдесят три) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: