Справа № 481/893/16-ц
Провадж.№ 2/481/444/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

11.10.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2., відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

Встановив:

19.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_4, в якому просила розірвати договір оренди землі від 21 січня 2010 року, зареєстрований 30 листопада 2010 року за № 01, укладений між ОСОБА_3 та нею, на оренду земельної ділянки площею 5,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯР № 900489 від 21.08.2007 року. Стягнути з ОСОБА_3 на користь неї заборгованість по орендній платі за договором оренди від 21.01.2010 року в сумі 11184( одинадцять тисяч сто вісімдесят чотири) грн 00 коп., а також судові витрати в сумі 1102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що 21.01.2010 року вона підписала декілька примірників договору оренди землі та акт приймання-передачі земельної ділянки, які до її будинку привіз відповідач. Однак аркуші були не заповнені, але позивач довірилась відповідачу та їхній попередній домовленості про передачу земельної ділянки йому в оренду, а тому поставила свої підписи. Відповідач ОСОБА_3 пообіцяв, що після проведення державної реєстрації даного договору один з примірників він поверне позивачці. Однак даної обіцянки він не виконав. З моменту передачі земельної ділянки в оренду відповідачу ОСОБА_3 жодного разу не сплатив позивачці орендну плату за користування земельною ділянкою, чим порушує вимоги п.п.9, 11, 36 вищевказаного договору та вимоги Закону України «Про оренду землі» . Неодноразові звернення позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 із проханням виплатити їй заборгованість по орендній платі, залишились відповідачем без відповіді, а тому ОСОБА_1 була змушена звернутися із даною заявою до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2, який діє на підставі договору від 19.08.2016 року, посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд даний позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він придбав спірну земельну ділянку ще у попереднього власника. Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки офіційно укласти неможливо в звязку з забороною купілі-продажу землі сільськогосподарського призначення, то відповідач особисто, за власний кошт займався оформленням спадкових прав позивача ОСОБА_1 Тому, позивач лише формально є власником земельної ділянки, тоді як він є фактичним власником даної земельної ділянки.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, доведений і підлягає повному задоволенню.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, згідно із якою договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Отже, закон пов'язує можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду у зв'язку з невиконанням сторонами обов'язків, передбачених укладеним між ними договором.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5.75 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 900489 від 21.08.2007 року.

21 січня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 49 років, який зареєстровано у Новобузькому районному відділі у Державному реєстрі земель 30.11.2010 року за № 01.

За відповідним актом приймання-передачі, підписаного сторонами відповідна земельна ділянка вибула у користування відповідача.

Згідно п. п. 9, 10 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1864,00 грн в рік. Обчисленні розміру орендної плати за землю здійснюється з без урахування індексів інфляції.

Пунктом 11 Договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься до 01 грудня щорічно.

Згідно з пунктом 37 Договору передбачено підстави його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 40 згаданого договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

16.07.2016 року ОСОБА_1 зверталась до ОСОБА_3, шляхом направлення йому листа, з вимогою про розірвання договору оренди землі та виплати заборгованості по орендній платі.

Отримання даного листа у судовому засіданні підтвердив і відповідач ОСОБА_3, однак пояснив, що він таке звернення позивача залишив без відповіді, оскільки вважає, що ніякої заборгованості перед нею він не має.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що дійсно відповідач ОСОБА_3 використовує земельну ділянку, яка належить позивачу по справі ОСОБА_1, однак орендної плати не сплачує.

Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов'язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати.

Тобто протягом більш ніж двох років підряд внаслідок систематичної несплати орендної плати позивач значною мірою була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору оренди, а саме: можливості щороку отримувати орендну плату за користування її земельною ділянкою. Зазначена обставина являється підставою для розірвання договору оренди.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість по сплаті орендної плати у сумі 11184 грн, 00 коп. Дану суму відповідачем не оспорено, своїх розрахунків не надано, а тому суд погоджується із даною заборгованість ( 1864грн 00 коп * 6 років = 11184 грн 00 коп.)

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_7 про розірвання договору оренди землі зареєстрованого 30.11.2010 року та стягнення заборгованості по орендній платі знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звідси, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 1102 гривень 40 копійки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 21 січня 2010 року, зареєстрований 30 листопада 2010 року за № 01, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, на оренду земельної ділянки площею 5,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯР № 900489 від 21.08.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди від 21.01.2010 року в сумі 11184( одинадцять тисяч сто вісімдесят чотири) грн 00 коп.., а також судові витрати в сумі 1102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Суддя: