У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області про стягнення коштів, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 червня 2014 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ в Рожнятівському районі) про визнання неправомірними дій управління та зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено. Визнано відмову УПФУ в Рожнятівському районі у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною. Зобов'язано УПФУ в Рожнятівському районі провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 державної пенсії, як інваліду 3 групи, учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС), згідно із ст. ст. 50, 54 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», починаючи з 1 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

На виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 червня 2014 року УПФУ в Рожнятівському районі проведено перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_3, у результаті якого сума доплати склала 41 995 грн 30 коп. Зазначену суму не виплачено позивачу у зв'язку з відсутністю коштів, тому просила позов задовольнити.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з УПФУ в Рожнятівському районі на користь ОСОБА_3 65 213 грн 79 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі УПФУ в Рожнятівському районі просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що неправомірними діями УПФУ в Рожнятівському районі позивачці як інваліду 3 групи завдано збитків у сумі недоотриманої суми пенсії в розмірі 41 995 грн 30 коп., згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату недоплаченої пенсії позивачу не заслуговують на увагу, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відповідно до яких позивач має право на отримання таких виплат.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

У ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналіз наведених норм права вказує на те, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією ( у даній справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Судами установлено, що постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 червня 2014 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_3 до УПФУ в Рожнятівському районі про визнання неправомірними дій управління та зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено. Визнано відмову УПФУ в Рожнятівському районі в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною. Зобов'язано УПФУ в Рожнятівському районі провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 державної пенсії, як інваліду III групи, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, згідно із ст. ст. 50, 54, та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», починаючи з 1 січня 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 5 травня 2015 року № 2-а/350/27/2014, виданого Рожнятівським районним судом на виконання вищевказаної постанови суду. Боржника УПФУ в Рожнятівському районі зобов'язано виконати постанову суду добровільно в семиденний строк.

Згідно із листом від 4 червня 2015 року № 2577/06 УПФУ в Рожнятівському районі повідомило, що ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії за рішенням суду, проте його виплата буде здійснена після фінансування цих видатків з державного бюджету.

Встановлено, що УПФУ в Рожнятівському районі проведено перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії як інваліду 3 групи згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року і сума перерахунку становить 41 995 грн 30 коп.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 65 213 грн 79 коп., суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що відповідне стягнення фактично призведе до подвійної юридичної відповідальності відповідача, постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 4 червня 2014 року визнані неправомірними дій управління та зобов'язано провести перерахунок пенсії. У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження дій державного виконавця щодо невиконання зазначеного судового рішення.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідачем зазначено, що виконати рішення суду УПФУ в Рожнятівському районі не має можливості через відсутність фінансового ресурсу, у зв'язку з чим наявна заборгованість по виплатах за рішенням суду перед ОСОБА_3 в розмірі 41 995 грн 30 коп.

Невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів у зв'язку з фактичною відсутністю відповідного фінансового забезпечення та відсутністю коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта