Єдиний унікальний номер 722/709/16-ц
Номер провадження 2/722/153/16
28 березня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
судді: Ратушенка О.М.
секретаря: Марівцан О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом.
Посилалася на те, що в січні 2014 року ОСОБА_2 позичив у неї 2000 євро в строк до 01.12.2014 року, про що ним була надана боргова розписка.
Проте, взяті на себе зобовязання відповідач у встановлений строк не виконав, кошти не повернув.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подавав.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 18.01.2014 року, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 2000 євро на строк до 01.12.2014 року, про що ним було надано боргову розписку.
Тобто, між сторонами фактично був укладений договір позики, у відповідності до якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 2000 євро та зобовязувався повернути їх в такій же сумі.
Таким чином, цивільно-правові відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами параграфа 1 глави 71 ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження укладення договору позики та його умов, 18.01.2014 року ОСОБА_2 була надана боргова розписка, згідно якої він позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 2000 євро в строк до 01.12.2014 року.
Оригінал вказаної боргової розписки міститься в матеріалах справи (а.с. 17).
Частиною першою ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно становляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу, витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.
Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і такі витрати відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу судом між сторонами відповідно до ст.88 ЦПК України.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Так, у відповідності до укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 договору про надання юридичних послуг №7 від 02.02.2016 року, акту виконаних робіт від 16.02.2016 року та квитанції від 16.02.2016 року, вартість наданих послуг адвокатом ОСОБА_3 ОСОБА_1 становить 1000 грн.
Тому, вказані документально підтверджені судові витрати, на думку суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ч.1 ст.526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, ч.3 ст.79, ст.84, ч.1 88, ч.2 ст.197, ст.ст. 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, суд,
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 599 (пятсот девяносто девять) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: