Номер провадження: 22-ц/785/5442/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь заборгованих грошових коштів у сумі 25910 грн.

В обґрунтування позову позивач та її представник посилались на те, що 01 жовтня 2015 року позивач надала відповідачу позику у розмірі 1000 дол. США, на строк до 15 січня 2016 року. В обумовлений строк відповідач грошові кошти не повернула.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що відповідач дійсно запозичила у позивача кошти у сумі 1000 дол. США, які не змогла повернути своєчасно.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 25133,71 грн., відповідно до боргової розписки від 01 жовтня 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду від 25 травня 2016 року скасувати і постановити ухвалу про визнання мирової угоди, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

До апеляційного суду сторони не зявились, про час та місце розгляду справи усі належно сповіщені.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду 1-ої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, між сторонами було укладено договір позики, що відповідач своєчасно запозичені грошові кошти позивачу не повернула, порушивши тим самим свої позикові зобовязання.

З таким висновком суду повністю погоджується і колегія суддів.

За змістом ст. ст. 1046,1047ч.2,1049 ч.1,525 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі … у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2015 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 позику у вигляді грошових коштів у сумі 1000 дол. США. ОСОБА_3 в свою чергу зобовязалася повернути грошові кошти до 15 січня 2016 року. На підтвердження укладення договору позики відповідач склала письмову розписку, правильність якої не заперечує ані вона, ані її представник. Оригінал розписки знаходився у позивача і наданий суду.(а.с.27) До цього часу відповідач кошти позивачу не повернула, що було визнано представником відповідача. Відтак, позикове зобовязання не було виконане.

Згідно зі ст. ст. 524 ч.2, 533 ч.1, 2 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті; грошове зобовязання має бути виконане у гривнях; якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на встановлене, та на те, що зобовязання по поверненню боргу має виконуватися належним чином і одностороння відмова від зобовязань не допускається, то суд першої інстанції в межах заявлених позовних вимог правильно прийшов до висновку щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача боргу у загальній сумі 25133,71 грн., по офіційному курсу долара США до української гривні на момент ухвалення рішення.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права та без таких порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд поспішно ухвалив рішення, не провів попереднє засідання, не надав можливість сторонам укласти мирову угоду, діяв всупереч інтересам сторін до уваги братися не можуть, оскільки такі ствердження не відповідають дійсності. Вбачається, що позовна заява ОСОБА_2 надійшла до суду 09 лютого 2016 року. Ухвала про відкриття провадження у справі була постановлена 16 лютого 2016 року, і попереднє засідання було призначено на 24 лютого 2016 року, а остаточно проведено 21 березня 2016 року. Про час та місце проведення попереднього засідання сторони були належно сповіщені. Позивач від позову не відмовлялась та рішення суду ухвалено 25 травня 2016 року, тобто через два місяці після проведення попереднього засідання.

Та між тим ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року у визнанні мирової угоди ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та у звязку з цим у закритті провадження у справі відмовлено через невідповідність мирової угоди вимогам ст.175 ЦПК України, зокрема у звязку з виходом умов мирової угоди за межі прав та обовязків сторін і предмета позову.

За таких обставин, в межах позову і доводів апеляційної скарги законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування правильного та справедливого рішення суду відсутні. Рішення суду не позбавляє сторін можливості вирішити спір і в наступному, в позасудовому порядку, у тому числі шляхом укладання відповідної нотаріально посвідченої угоди.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_5 Сєвєрова