Ухвала

іменем україни

4 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії по поверненню банківських вкладів та процентів на них, захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено депозитний договір, відповідно до умов якого він вклав грошові кошти у розмірі 5 тис. доларів США, строком на 13 місяців. 11 листопада 2014 року він звернувся до банку із заявою про припинення пролонгації дії зазначеного вище депозитного договору та повернення суми вкладу. 13 лютого 2015 року він отримав від банку грошові кошти на загальну суму 82 221 грн 19 коп., що за офіційним курсом НБУ, станом на 13 лютого 2015 року еквівалентно 3 172,30 доларів США. Посилаючись на те, що після закінчення дії депозитного договору відповідач не повернув йому всю суму депозиту з нарахованими на нього відсотками, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по договору депозиту у розмірі 2 107,72 доларів США, що також включає в себе 3 % річних та інфляційні збитки, моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн., а також судові витрати.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Разом з касаційною скаргою, заявником також подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Проте, касаційна скарга направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 13 січня 2016 року (про що свідчить відтиск штампу на конверті), тобто в межах строку на касаційне оскарження судового рішення, передбаченого ст. 325 ЦПК України, а тому підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень немає.

Однак, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшли правильного висновку, що позивачу було повернуто суму вкладу з нарахованими на нього відсотками за офіційним курсом Національного банку України, що діяв на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних, що відповідає вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, суди обґрунтовано зазначили, що на момент звернення ОСОБА_2 з позовом до суду в ПАТ «ВіЕйБі Банк» діяла тимчасова адміністрація, а відтак, його вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних збитків не підлягають задоволенню в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки його положеннями не передбачено нарахування та виплата неустойки, інших фінансових санкцій за неналежне виконання зобов'язань банком, на період впровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) та власного тлумачення норм права.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії по поверненню банківських вкладів та процентів на них, захист прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, на заочне рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 грудня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук