АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/774/473/К/16 Головуючий в суді першої
Справа № 210/4005/15-ц інстанції - Чайкіна О.В.
Категорія № 46 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем - Петренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2, корпус 2» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2015 року по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2, корпус 2» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

У С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2, корпус 2» (надалі - ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2») звернулось до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просило суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняти останніх з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що власником зазначеної кімнати є територіальна громада. ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 перебувають на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але без поважних причин тривалий час не мешкають у вищезазначеній кімнаті, комунальні послуги не сплачують.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку апелянта, судом не враховано, шо з квітня 2014 року відповідачі не проживають за місцем їх реєстрації, комунальні послуги не сплачують, в кімнаті відсутні їх особисті речі. Крім того, вважають, що судом не надано належної правової оцінки акту не проживання № 1138 від 31 липня 2015 року.

Позивач та відповідачі, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Треті особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Виконкому Дзержинської районної у місті ради, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

На думку колегії суддів, неявка в судове засідання сторін та представників третіх осіб, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи, являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору від 16 жовтня 2013 року Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, як балансоутримувачем, передано функції управління гуртожитком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2» (а.с 13-14).

Відповідно до протоколу установчих зборів мешканців та власників житлових та нежитлових приміщень АДРЕСА_1 від 24 червня 2013 року, власником 300 кімнат є територіальна громада, з яких приватизованих квартир - 20 (а.с. 11).

Згідно з довідкою ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2» № 1125 від 31 липня 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 але з 01 квітня 2014 року у зазначеній кімнаті не мешкають (а.с.5).

Як убачається з довідки ОСББ «Домнобудівників 2, корпус2» № 1125 від 31 липня 2015 року та інформації про стан розрахункового рахунку заборгованість за житлово-комунальні послуги за зазначеною адресою складає 4441,30 грн. (а.с. 6, 7-9).

Відповідно до акту № 1138 від 07 серпня 2015 року, складеного ОСББ «Домнобудівників 2, корпус 2», ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 за вказаною адресою не мешкала з моменту отримання ордеру на житло (а.с. 10).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідачі не мешкають у спірній кімнаті понад шість місяців без поважних причин, у зв'язку з чим втратили право користування нею.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст. 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 3 ст.47 Конституції України, ч. 4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше, як на підставі і в порядку, передбачених законом.

Положеннями частин 1 та 2 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частиною 3 статті 71 ЖК України встановлено випадки, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

Відповідно до положень ч.5 ст.71 ЖК України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк, крім випадків, наведених у ч. 3 вказаної статті ЖК України.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз.1 п.10 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким , що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо). При цьому вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює , у зв`язку з чим зазначене питання вирішується судом у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачі з квітня 2014 року не мешкають у спірній кімнаті.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши усі докази, наявні у матеріалах справи, надав їм належну правову оцінку та дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем того, що причини, за яких відповідачі не мешкають у спірній квартирі понад 6 місяців, є неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Крім того, ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Так, ч. 1 цієї статті передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346 ЦК України, а саме: відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Як убачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач не є співвласником житла у приміщенні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, а також того, що відповідач вселилась у зазначене приміщення на підставі ордеру.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі не проживають у квартирі більше шести місяців, тому мають бути визнаними такими, що втратили право користування житлом на підставі ст. 71, 72 ЖК України, є безпідставними, з огляду на викладене вище.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом того, що відповідачі добровільно без поважних причин не користуються спірною кімнатою після отримання ордеру на житло, також не можуть бути взятими до уваги, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема наявністю в матеріалах справи копії цього ордеру.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідачі не сплачують житлово-комунальні послуги, також не можуть бути взятими до уваги, оскільки вони не підтверджують факт відсутності відповідачів понад шість місяців у спірній квартирі без поважних причин та не стосуються предмету спору.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної правової оцінки акта не проживання № 1138 від 31 липня 2015 року відповідачів у спірній кімнаті є безпідставними, оскільки зазначений акт підтверджує факт не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шість місяців, однак він не є доказом поважності чи неповажності причин не проживання відповідачів у спірній квартирі понад встановлені законом строки.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Домнобудівників 2, корпус 2» відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів