Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 320/9098/15-ц Головуючий у 1 інстанції Зимогляд В.В.
Номер провадження 22-ц/778/1811/16 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

Секретар : Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № zpxrR201840883 від 15 вересня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3876,26 грн. з умовою сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення зазначених вимог відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19 жовтня 2015 року має заборгованість у розмірі 35406,01 грн., з яких: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33243,82 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1662,19 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 35406,01 грн., та судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В засідання судової колегії сторони не з»явились.Повідомлені про час і місце судового засідання,що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення повісток.

Позивач про причину неявки суду не заявив. Відповідачка надала заперечення на апеляційну скаргу,у яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, і заяву про розгляд справи у її відсутність.

Судова колегія вважає,що причини для відкладення розгляду справи відсутні і розгляд справи здійснити у відсутність сторін .

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За вимогами ст.. 213 ЦПК України Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

За змістом вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному,повному,об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачкою були виконанні всі умови кредитного договору, крім того заставне майно повернуто кредитодавцю.

Такі висновки не відповідають вимогам ст..ст.212, 213,214 ЦПК України, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні доказів у справі і матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено та із укладеного сторонами кредитного договору,зокрема із заяви позичальника (а.с.7) видно , що між позивачем та відповідачкою 15 вересня 2008 року був укладений кредитний договір , за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 3876,26 грн., з кінцевим терміном повернення - 15 вересня 2010 року.

Із позовної заяви вбачається, що відповідачка,отримавши кредитні кошти, неналежним чином виконувала умови вказаного договору щодо їх повернення, і станом на 19 жовтня 2015 року виникла заборгованість у сумі 35406,01 грн., яка складається з: пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33243,82 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1662,19 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оспорюючи наявність заборгованості за кредитом, відповідачка посилається на повну сплату кредиту і передачу позивачу для реалізації в погашення боргу цифрової камери «Canon» за актом передачі від 18.01.2010р (а.с31).

Із квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 6151.363.1 від 17.05.2011року (а.с.33) видно,що останній раз ОСОБА_3. здійснено погашення заборгованості по кредиту в сумі 3845гр.00коп.

Із розрахунку заборгованості ОСОБА_3.,(а.с.6) вбачається,що станом на 18.05.2011року поточна і прострочена заборгованість за кредитом, а також заборгованість за процентами відсутні, а загальний залишок пені за порушення строків розрахунків за договором складала 33243,82гр.після чого у зв»язку із погашенням боргу за тілом кредиту і процентами, станом на 27.09.2013року відсутні заборгованість за тілом кредиту,процентами, проте загальний залишок пені за порушення строків розрахунків за договором залишився в сумі 33243,82гр,що не спростовано відповідачкою.

Суд першої інстанції, посилаючись на відсутність у відповідачки заборгованості за тілом кредиту станом на 18.05.2011року і передачу у 2010 році позивачу заставного майна,не взяв до уваги те,що після передачі заставного майна у 2010 році і погашення боргу 17.05.2011року за відповідачкою залишалась загальна заборгованість за пенею в сумі 33243,82гр.

Таким чином із здобутих у справі доказів вбачається,що на час звернення до суду позивача з даним позовом 28.10.2015р. заборгованість за тілом кредиту і процентами відсутні,що вбачається із розрахунку,наданого позивачем.

Оскільки відповідачка не заявляла в суді першої інстанції про застосування у спорі позовної давності,судовою колегією не обговорюється питання щодо застосування ст.ст.258,267 ЦК України.

Згідно з вимогами 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням того,що як неустойка , так і штраф - це види забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, а не саме зобов»язання за ним ,то нарахування штрафу за несплату неустойки ,яке здійснено позивачем в сумі 500гр.+1662гр.19коп., є безпідставним і таким,що суперечить вимогам закону,а тому у стягненні штрафу належить відмовити.

Крім того згідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин,які мають істотне значення.

З урахуванням того,що на час звернення позивача до суду з даним позовом відповідачкою повністю погашена заборгованість за кредитним договором,збитки у позивача відсутні,судова колегія приходить до висновку про те,що розмір неустойки,який просить стягнути позивач в сумі 33243,82гр.з відповідачки повинен бути зменшений у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК України і стягненню підлягає неустойка в сумі 332гр.00коп.

Оскільки судом першої інстанції внаслідок порушення вимог процесуального закону- ненадання належної оцінки доказам у справі- і не застосування матеріального закону,який підлягає застосуванню, здійснені неправильні висновки і неправильно вирішена справа ,рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог за наведеними вище підставами.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути судові витрати у справі за розгляд у суді першої і апеляційної інстанцій пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 97гр.40коп. і 111гр.34коп., а всього в сумі 209 гр.34 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309,88 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2016 року у цій справі скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк»Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційий банк «Приватбанк» пеню в сумі 332 гр.00 коп., а також судові витрати в сумі 209гр.34 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: