Ухвала іменем україни
12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

ІваненкоЮ.Г., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_3 про стягнення збитків та орендної плати, розірвання договору оренди землі,

за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» та ОСОБА_3 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» (далі - ТОВ «Агрофірма «Косівщинська») про стягнення на її користь грошових сум у зв'язку з неналежним виконанням договору оренди землі та його розірвання. В уточнених позовних вимогах ОСОБА_3 просила стягнути з ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» на її користь 2 710 грн 83 коп, з яких: заборгованість з орендної плати - 2 061 грн 73 коп., 3 % річних - 123 грн 36 коп., інфляційне збільшення заборгованості - 525 грн 74 коп., та розірвати договір оренди землі від 17 січня 2005 року, укладений між нею та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська».

ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків, орендної плати та розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що відповідно до договору оренди землі, укладеного між сторонами, ОСОБА_3 передала належну їй земельну ділянку в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції з терміном дії договору 5 років, а відповідно до п. 1.3 додаткового договору - на 10 років. ОСОБА_3 зобов'язалася не вчиняти дії, які б перешкоджали орендарю користуватися земельною ділянкою (п. 29 договору). Не дивлячись на це, ОСОБА_3 на підставі договору від 28 грудня 2012 року передала належну їй земельну ділянку в оренду третій особі - ТОВ «Авіс-Україна». Відповідно до укладеного договору ТОВ «Авіс-Україна» обробляло земельну ділянку ОСОБА_3 протягом 2013-2014 років, а ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» була позбавлена такої можливості, внаслідок чого були порушені права ТОВ «Агрофірма «Косівщинська», яка понесла збитки внаслідок протиправних дій ОСОБА_3, у тому числі збитки в розмірі 13 613 грн 26 коп. Оскільки ОСОБА_3 порушила умови укладеного між нею та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» договору оренди землі, отримала від ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» орендну плату за користування земельною ділянкою за той період, коли ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» не могла з вини ОСОБА_3 користуватися земельною ділянкою, ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» просила розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений з ОСОБА_3, стягнути з ОСОБА_3 1 443 грн 19 коп. виплаченої за 2013 рік орендної плати з урахуванням суми переплати та стягнути з ОСОБА_3 13 613 грн 26 коп. збитків.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2016 року, в задоволенні позову та зустрічного позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» просить зазначені судові рішення в частині відмови в зустрічному позові ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову. У решті просить ухвалені в справі рішення залишити без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення в частині відмови в позові ОСОБА_3 скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3 У решті просить ухвалені в справі рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі, суди виходили із того, що орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011-2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік орендна плата була виплачена своєчасно і в повному обсязі та станом на 30 грудня 2013 року відповідач розрахувався в повному обсязі за ці роки. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобов'язань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Агрофірма «Косівщинська», суди виходили із того, що товариством не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав товариства щодо користування орендованою земельною ділянкою та завдання збитків.

Проте повністю погодитись із висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судом установлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 24 січня 2000 року належить земельна ділянка площею 2,72 га, що знаходиться на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області.

17 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років зі сплатою орендної плати у розмірі 442 грн, що становить 1,5 % від грошової оцінки землі і вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. 01 січня 2009 року між сторонами укладено додатковий договір, за умовами якого п. 8 договору оренди землі від 17 січня 2005 року викладено у новій редакції, збільшено строк оренди земельної ділянки до 10 років та визначено орендну плату в розмірі 1 083 грн 75 коп. за рік.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Так, п. 12 договору оренди землі, укладеного між сторонами, встановлено, що орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця, тобто до 30 грудня кожного року дії договору оренди землі.

Відповідно до видаткових касових ордерів від 27 листопада 2013 року № № 271129, 271130, ОСОБА_3 27 листопада 2013 року перераховано 3 425 грн 78 коп. орендної плати за 2011-2013 роки, тобто в указаний період орендар не платив орендну плату, чим порушив умови договору оренди.

При цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спірні правовідносини передбачають систематичну несплату орендної плати як підставу для розірвання договору оренди.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені вище обставини справи уваги не звернув; не з'ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; не надав належного правового обґрунтування та оцінки п. 12 договору оренди землі; не врахував наявність вини відповідача у порушенні зобов'язання щодо сплати орендної плати за 2011-2012 роки та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про розірвання договору оренди землі.

Крім того, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд не перевірив та належним чином не спростував тверджень ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки, що є предметом договору, для використання та оброблення ТОВ «Авіас-Україна» протягом 2013-2014 років, не взяв до уваги те, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року в справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» до управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області, треті особи - ТОВ «Авіс-Україна», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_16, визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Авіс-Україна» та ОСОБА_3 Указана постанова залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 березня 2015 року і набрала законної сили.

Враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду Сумської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко Г.І. Мостова