АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1146/16 Справа № 774/48/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Васіна Л.А. Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Деркач Н.М., Осіяна О.М.

за участі секретарі:- Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2008 року та на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське МБТІ», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерний комерційний банк «ІмексБанк», про подал майна, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2007 року ОСОБА_7 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 17.09.1994 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сіна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1 згідно договору купівлі - продажу від 16.12. 1997 року. Покупцем у цьому договорі був зазначений ОСОБА_6.

Покупцем у цьому договорі був зазначений лише ОСОБА_9.

З 2005 року сімейні стосунки з відповідачем припинилися, а у 2012 році їхній шлюб розірвано.

Вважаючи, що вона і відповідач придбали зазначену квартиру за спільні кошти під час шлюбу, тому ця квартира є спільною власністю, і оскільки нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо добровільного поділу квартири та грошових коштів, які знаходяться на рахунках «Приват - Банку» та « Імекс - Банку», просила визнати за нею 2/3 частини на квартиру, збільшивши її частку, оскільки з нею проживає та знаходиться на її утриманні неповнолітня дитина; - грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 МФО 305299 ПриватБанку, НОМЕР_2 МФО 305299 ПриватБанку, НОМЕР_3 МФО 307093 ІмексБанку виділивши їй 1/2 усіх грошових коштів, які знаходяться на вищевказаних рахунках; виділити їй бібліотеку, усі інші речі ОСОБА_6.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності подружж - задоволено.

Поділено майно яке належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: трьохкімнатна квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_7 2/3 частки а ОСОБА_6 1/3 частки вищевказаної квартири; грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках НОМЕР_1 МФО 305299 ПриватБанку, НОМЕР_2 МФО 305299 ПриватБанку, НОМЕР_3 МФО 307093 ІмексБанку виділено ОСОБА_7 1/2 усіх грошових коштів, які знаходяться на вищевказаних рахунках;виділено бібліотеку ОСОБА_7, усі інші речі ОСОБА_6 Валентиновимчу.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року заяву ОСОБА_7 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське МБТІ», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерний комерційний банк «ІмексБанк», про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя - задоволено.

Зазначено в регулятивній частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року заяву ОСОБА_7 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське МБТІ», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерний комерційний банк «ІмексБанк», про поділ майна, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя наступне: визнати право спільної сумісної власності, яке належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на трьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 62, 5 кв. м. , житловою площею 47, 9 кв. м. за ОСОБА_7 - 2/3 частки квартири, за ОСОБА_6 - 1/3 частки квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього ж суду в частині поділу квартири та ухвалити нове, яким визнати право власності на квартиру за подружжям у рівних долях.

В іншій частині рішення на сторонами не оскаржувалось.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, суд першої інстанції вийшов із засад рівності часток подружжя за обставин, що з позивачкою проживає неповнолітня дитина. .

Такі висновки суду не можна визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 17 вересня 1994 року сторони у справі уклали шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис.

Від шлюбу подружжя мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 16 грудня 1997 року під час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру АДРЕСА_1.

У 2012 році їхній шлюб розірвано.

Суд першої інстанції, посилаючись на правила ст. 60 СК України, дійшов правильного висновку про те, що спірна квартира набута подружжям за час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ на право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» при вирішення спору под. поділ майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей ( за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Якщо суд приходить до переконання, що подружжя мають право на нерівні частки у майні, то міркування такого характеру потребують мотивації з посиленням на докази, які б підтверджували правильність зроблених судом висновків.

Застосовуючи до спірних правовідносин правила ч. 3 ст. 70 СК України, районний суд не прийняв до уваги, що позивачем не надано належних і допустимих доказів про її право на нерівні частки у майні у зв'язку із утриманням неповнолітньої дитини.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 15 грудня 2008 року та додаткове рішення від 18 серпня 2015 року підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2008 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2015 року в частині поділу квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 47.9 кв.м. - скасувати.

Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_7 на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 62,5 кв. м., житловою площею 47.9 кв. м.

Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_6 на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 62,5 кв. м., житловою площею 47.9 кв. м.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: