Справа № 274/4253/16-ц Провадження № 2/0274/1650/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
18.10.16 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
У серпні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 13.05.2016 р., у розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення сином ОСОБА_3, трьох років.
ОСОБА_2 позов в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання сина визнав, проти позову в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 заперечив, посилаючись на те, що розмір його доходів (заробітної плати) не дозволяє сплачувати такі аліменти.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21.04.2015 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, вони є батьками дитини ОСОБА_3, який народився 13.05.2016 р. (а. с. 4, у т. ч. зворотній бік).
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Суд враховує, що ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому ОСОБА_2 позов у цій частині визнав, а відтак Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у цій (твердій) грошовій сумі.
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини.
Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_4 в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє цю позовну вимогу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_3, трьох років, але лише за умови, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу.
Як вказувалось раніше, ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення аліментів на її утримання заперечив, посилаючись на те, що розмір його доходів (заробітної плати) не дозволяє сплачувати такі аліменти.
ОСОБА_1 доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 може надавати їй матеріальну допомогу, не подала та пояснила, що подати такі докази не може.
З довідки від 01.08.2016 р. про доходи ОСОБА_2 вбачається, що останній працює у фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на посаді слюсаря-ремонтника, у період лютого по липень 2016 р. йому виплачувалась заробітна плата у розмірі 1 714,88 грн. на місяць (а. с. 6).
На думку Суду, очевидним є те, що вказана заробітна плата не дозволяє ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 (особливо, якщо врахувати сплату ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 500,00 грн. щоміячно).
Зважаючи на зазначене, Суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно необхідно відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання.
Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат (витрат на правову допомогу) 150,00 грн. (а. с. 7, 8).
Крім того, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 183,73 грн., оскільки ОСОБА_1 від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Крім того, Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 61, 64, 79, 88, 174, 208, 209, 212 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який народився 13.05.2016 р., у розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2016 р. і до досягнення сином повноліття, тобто до 13.05.2034 р.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 150,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 183,73 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.В. Корбут