Номер провадження: 22-ц/785/1594/16
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М., Кравця Ю.І.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГУТА-Україна» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГУТА-Україна» про стягнення страхового відшкодування, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Південні авіалінії», про стягнення страхового відшкодування, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнив у судовому засіданні, та в остаточній його редакції (т.с.3а.с.96-99) просив стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "ГУТА-Україна" на його користь компенсаційну страхову виплату у розмірі 2109999 грн. 60 коп., в рахунок відшкодування за ТОВ "Авіакомпанія "Південні авіалінії" випадкової шкоди його життю та здоров'ю, як пасажира повітряного судна - літака АН-24 РВ (реєстраційний номер НОМЕР_1), який здійснював чартерний рейс OTL 8971 за маршрутом Одеса-Донецьк-Одеса. При цьому, позивач посилався на те, що 13.02.2013 року стався страховий випадок, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та у зв'язку з цим має право на відшкодування страховою компанією завданої йому шкоди. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився виплатити страхове відшкодування, він вимушений звернутися до суду із цим позовом, для стягнення страхового відшкодування у примусовому порядку.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав вказуючи, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини з приводу виплати страхового відшкодування. Позивач не є стороною договору страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року. Заявлені ним вимоги про виплату страхового відшкодування є не доведеними, і заявлений позивачем розмір страхового відшкодування перевищує ліміт юридичної відповідальності за вказаним вище договором. Крім того, на час розгляду справи рішення щодо виплати або відмови у виплаті відшкодування за авіаційною катастрофою, що сталася 13.02.2013 року з повітряним судном АН-24 РВ, відповідачем не прийняте.

Представник третьої особи позовні вимоги визнав законними та обґрунтованими посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» передбачена договором обов'язкового страхування відповідальності, укладеного з відповідачем, який і зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в результаті страхового випадку, який стався з ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.04.2014 року позовні ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі. Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "ГУТА-Україна" на користь ОСОБА_2 страхову виплату за випадкову шкоду життю і здоров'ю пасажира повітряного судна - АН-24 РВ (реєстраційний номер НОМЕР_1), яке належить ТОВ "Авіакомпанія "Південні авіалінії", передбачену договором страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року у розмірі 2109999 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі ПрАТ "Страхова компанія "ГУТА-Україна" просить рішення суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для розгляду справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ПрАТ "Страхова компанія "ГУТА-Україна" на його користь страхову виплату за випадкову шкоду життю і здоров'ю пасажира повітряного судна ТОВ "Авіакомпанія "Південні авіалінії" у розмірі 2109999 грн. 60 коп., суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги ґрунтуються на законі і доведені позивачем наданими доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру страхового відшкодування, оскільки судом не у повному обсязі встановлені обставини, які мають значення для розгляду справи. Тому рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2012 року між ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» та ПрАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» укладений договір № 11-107-04-01/13 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за шкоду, заподіяну третім особам, та відповідальності повітряного перевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу, строком з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

13.02.2013 року під час заходження на посадку в міжнародному аеропорту м. Донецька в 16 год. 09 хв., належний ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» літак АН-24 РВ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який здійснював чартерний рейс OTL 8971 маршрутом Одеса-Донецьк, втратив швидкість та керованість, внаслідок чого лівим напівкрилом зіткнувся з землею, та впав на поверхню аеродрому. В результаті катастрофи повітряне судно було повністю зруйноване.

Відповідно до придбаного авіаквитка за №65661 та посадочного талону, ОСОБА_2, як пасажир, під час вказаної авіакатастрофи знаходився в кріслі 4с салону цього літака.

Внаслідок аварії літака позивач зазнав тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта за №791 від 09.08.2013 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до вимог ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» авіаційне страхування цивільної авіації є різновидом обов'язкового страхування.

Частина 2 Закону України «Про страхування» передбачає, що для здійснення обов'язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов'язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків.

Згідно ч.1ст.101 Повітряного кодексу України, уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює контроль за дотриманням авіаперевізниками та іншими суб'єктами авіаційної діяльності правил повітряних перевезень пасажирів, багажу, вантажу і пошти та за їх відповідністю вимогам і правилам, установленим міжнародними договорами України та авіаційними правилами України, зокрема в частині дотримання прав пасажирів, вантажовідправників, які користуються послугами з повітряних перевезень, та вимог щодо розгляду звернень пасажирів, вантажовідправників.

Відповідно ч.1ч.3ст.117 Повітряного кодексу України, в Україні здійснюється обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації. Порядок і правила здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1ч.3ст.118 Повітряного кодексу України, експлуатант цивільного повітряного судна комерційної авіації зобов'язаний страхувати свою відповідальність за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, вантажу і пошті.

Статтею 985 ЦК України передбачено, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Згідно ст.636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Пунктом 3.1 Договору страхування за №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року, укладеного між ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії»та страховиком ПрАТ «СК «ГУТА-Україна», предметом страхування є майнові інтереси застрахованих осіб, які виникають внаслідок зобов'язань відшкодувати шкоду в порядку, встановленому законодавством, третім особам та пасажирам (їх спадкоємцям), пов'язану з експлуатацією повітряного судна.

Згідно п.1 Секції ІІ Договору страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року, при настанні страхових випадків, страховик відшкодовує за застраховану особу (страхувальника) усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна.

Таким чином, дія договору страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року поширюється на позивача, як на пасажира повітряного судна, зобов'язання відшкодувати шкоду якому застрахованою особою - перевізником і є предметом договору.

Доводи апелянта про те, що договір страхування не є договором на користь третьої особи, спростовуються вказаними вище нормами чинного законодавства та самим договором страхування від 19.12.2012 року, укладеним між ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії»та страховиком ПрАТ «СК «ГУТА-Україна», п.3.1,п.3.2ст.3 якого визначено, що предметом договору страхування є майнові інтереси застрахованих осіб, які виникають внаслідок зобов'язань відшкодувати шкоду в порядку, встановленому законодавством, третім особам та пасажирам, пов'язану з експлуатацією літака АН-24 РВ, реєстраційний № НОМЕР_1.

Колегія суддів визнає, що оскільки договір страхування укладений на користь третьої особи, яка є вигодонабувачем за цим договором, вона має право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь. Таким чином, укладений договір страхування за №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього.

Отже, позивачу належить право вимоги за цим договором, а тому він вільно, на власний розсуд, не зважаючи на дії безпосереднього завдавача шкоди самостійно обирає спосіб захисту свого порушеного права, шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що основною метою даного виду обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності авіаперевізника є забезпечення відшкодування пасажиру, передбачену законодавством, компенсацію за завдані тілесні ушкодження, відповідно до договору страхування.

Порядок і правила проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2002 року за №1535 (далі - Порядок і правила).

Відповідно п.1 зазначеного Порядку і правил, обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації проводиться з метою забезпечення захисту інтересів експлуатантів, пасажирів, третіх осіб і в тому числі включає страхування відповідальності повітряного перевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу.

Згідно п.9 Порядку і правил, відповідальність перед пасажиром вважається застрахованою, за наявності у пасажира авіаквитка з моменту його реєстрації та внесення до поіменного списку перевізника до моменту, коли він (пасажир) залишив перон аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника.

Відповідно до вимог п.12 Порядку, страховими випадком вважається подія, внаслідок якої настає відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю пасажирів.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок, це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Виникнення відповідальності ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» щодо відшкодування позивачу випадкової шкоди його життю та здоров'ю, яка завдана внаслідок авіакатастрофи літака АН-24 РВ, реєстраційний номер НОМЕР_1, що сталась 13 лютого 2013 року, є страховим випадком, передбаченим договором страхування №11-107-04-01/13 укладеним 19.12.2012 року, який тягне за собою обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування для забезпечення захисту інтересів позивача, як пасажира повітряного судна, що є метою обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації.

Колегія суддів вважає, що відмова відповідача від визнання події, що сталася з літаком АН-24 РВ, реєстраційний номер НОМЕР_1 страховим випадком, та як наслідок несплата страхової компенсації, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки згідно з вимогами чинного законодавства України, основною метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності авіаперевізника є забезпечення відшкодування пасажиру, передбачену законодавством компенсацію за тілесне ушкодження пасажира, згідно договору страхування.

Відповідно положень статті 6 ЦК України, сторони у договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно вимог ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Встановлений договором страхування № 11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року порядок виплати страхового відшкодування, відповідно якого, страхувальник має надати страховику рішення суду, що набрало чинності, про обов'язок відшкодувати усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна, суперечить вимогам ст. 979 ЦК України, ст.8 Закону України «Про страхування», та перешкоджає настанню реальних правових наслідків, що обумовлені отриманням страхового відшкодування особою, життю та здоров'ю якої, завдано шкоди під час експлуатації повітряного судна.

Нормами статті 991 ЦК України та п.7 «Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації», не передбачені підстави відмови у виплаті страхового відшкодування на які посилається ПАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна».

Посилання апелянта на те, що страхове відшкодування не виплачено ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що авіаперевізником були допущені численні порушення, які знайшли своє відображення в остаточному звіті за результатами розслідування катастрофи літака АН-24, а також не наданням повного переліку документів, які вказані в п.7.5.2, є необґрунтованими, оскільки необхідно розмежовувати відповідальність авіаперевізника, який несе відповідальність згідно умов договору обов'язкового страхування та вимог Закону, та пасажирів, відповідальність перед якими презумується, за приписами п.9 Порядку і правил. Жодних дій, передбачених ст.20 Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень (Монреальська конвенція 1999 року), ст.991 ЦК України та п.7 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, які визначені як підстави відмови від здійснення страхового відшкодування, ОСОБА_2 не здійснювалось.

14.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» із заявою про прийняття необхідних заходів щодо забезпечення виплати страхового відшкодування.

29.05.2013 року ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» надіслала до ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» перелік документів, які необхідні для отримання відшкодування за договором обов'язкового страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року, та письмові претензії пасажирів, в тому числі ОСОБА_2, з доказовими документами, про що свідчить лист за вихідним № 291 від 29.05.2013 року.

14.06.2013 року ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» направила листа до ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії», в якому зазначила, що поданий комплект документів не відповідає переліку, передбаченому п. 5.5.2 та п. 7.5.2 Договору страхування, а також звернула увагу на те, що відповідно п.2.1ст.2 Договору страхування, страховик визнає страховим випадком виникнення у застрахованої особи (згідно набраного чинності рішення суду, господарського суду чи у відповідності до іншої процедури урегулювання позову, на яку надано письмове погодження страховиком) обов'язку сплатити всі суми, які є законною компенсацією шкоди.

Таким чином, твердження представників ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» про те, що правовідносин у ПрАТ «СК «ГУТА-Україна» з ОСОБА_2 не виникло, а про його вимоги щодо виплати страхового відшкодування СК не знала, оскільки на її адресу ОСОБА_2 із відповідною заявою не звертався, не узгоджуються з матеріалами справи та вказаними вище нормами матеріального права.

Доводи апелянта про те що ліміт юридичної відповідальності передбачений договором страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року складає 20000 дол. США на кожного пасажира, і не більше 960000 дол.США на повітряне судно в цілому, як передбачено у примірнику договору страхування поданого ПАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна», а не як зазначено в примірнику договору наданого ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» у розмірі 190280 доларів США, є не обґрунтованими та спростовуються наступним:

Станом до 2012 року, згідно умов договорів, розмір страхової суми юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажирами за шкоду життю, здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира (в межах «перед одним пасажиром») становив 20000 дол.США, що відповідало нормам діючого законодавства, в частині обов'язкового авіаційного страхування, в тому числі і Правилам повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 23.04. 2010 року за №216 «Про затвердження Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.08.2010 року за №669/17964.

06.05.2009 року на території України набула чинності «Конвенція для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень» (Монреальська конвенція 1999 року), до якої приєдналася Держава Україна на підставі Закону України №685-VI від 17.12. 2008 року.

Відповідно до п.1ст.21 Конвенції, перевізник не може виключити або обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира в межах 100000 СПЗ на кожного пасажира. Крім того, ст.50 Монреальської конвенції встановлено вимогу про обов'язкове страхування, відповідно до якої авіаперевізники повинні представляти докази наявності договорів страхування, що гарантують отримання компенсації без необхідності тривалого судового процесу.

30.11.2012 року Міністерством інфраструктури України відповідно до вимог «Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень» (Монреальська конвенція 1999 року), ч.2ст.100 Повітряного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», п.п.4.10п.4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12.05.2011 року за №518, на виконання Програми інтеграції України до Європейського Союзу, схваленої Указом Президента України від 14.09.2000 року №1072, був виданий Наказ за №735 про затвердження Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу.Пунктом 3 цього наказу визнаний таким, що втратив чинність наказ Міністерства транспорту та зв'язку України від 23 квітня 2010 року №216 «Про затвердження правил повітряних перевезень пасажирів і багажу».

Згідно з новими Правилами, перевізник не може виключити чи обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, за умов, зазначених у Главі 1 цього розділу, сумою у розмірі 113 100 СПЗ для кожного пасажира».

Страхова премія на користь ПрАТ «СК «ГУТА-України», відповідно до платіжного доручення, сплачена ТОВ «Авіакомпанією «Південні авіалінії» із розрахунку ліміту відповідальності перед одним пасажиром в сумі, обмеженою 190280 дол. США за кожного пасажира.Крім того, згідно листа Державної авіаційної служби України за №2.28.-8481 від 01.08.2014 року, при оформленні Експлуатаційної Специфікації №14 від 29.12.2012 року, на повітряне судно АН-24 РВ, реєстраційний номер UR-WR, з допуском до виконання міжнародних польотів ТОВ «АК «Південні авіалінії», був наданий страховий сертифікат, що виданий ПрАТ «СК «Гута Україна», відповідальності експлуатанта/перевізника за шкоду, заподіяну третім особам, пасажирам, багажу №11-107-04-01/13-1 від 19.12.12 року, з лімітом відповідальності перед одним пасажиром у розмірі 190280 дол.США.

Таким чином в договорі №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року страхова сума юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажирами за шкоду життю, здоров'ю, втраті чи пошкодження багажу пасажира визначена в межах 190280 дол. США перед кожним пасажиром, як передбачено чинним, на момент авіакатастрофи, законодавством.

Після авіакатастрофи ПрАТ «СК«ГУТА-Україна» надіслала на адресу ТОВ «АК «Південні авіалінії» Додаток №1 до договору від 19.12.2012 року, в якому запропонувала зменшити страхову суму юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажиром за шкоду життю і здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира «перед одним пасажиром» з 190280 дол. США до 20000 дол. США. Однак зазначене доповнення авіакомпанією підписане не було.

Відповідно до Глави 6 Правил «Переведення валютних одиниць» суми, зазначені в спеціальних правах запозичення, у цьому розділі розглядаються як такі, що стосуються спеціальних прав запозичення, як вони визначені МВФ. Переведення таких сум у національну валюту у випадку судових розглядів або розглядів претензій пасажирів відбувається відповідно до вартості валют у спеціальних правах запозичення на дату ухвали суду чи прийняття рішення перевізником за претензією пасажира.

«СПЗ» - спеціальне право запозичання - розрахункова грошова одиниця, яка використовується Міжнародним валютним фондом, 1 СПЗ або 1 SDR на 17.04.2014 року (дата ухвалення рішення першою інстанцією) дорівнює 1,55 доларів США.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» на користь ОСОБА_2 страхову виплату за випадкову шкоду життю і здоров'ю пасажира повітряного судна ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» в сумі 113 100 СПЗ, проте вважає помилковим посилання на те, що 113 100 СПЗ складає 190280 дол.США.

Таким чином, колегія суддів визнає, що відповідальність перевізника не може бути меншою 113100 SDR, що дорівняє 113100 х 1,55 =175305 дол. США, та враховуючи, що сам факт перебування позивача на борту літака в момент катастрофи дозволяє вимагати суму, еквівалентну 175 305 дол.США.Така сума узгоджуються зі змістом п.п.3.1, 3.3, 3.16 Договору №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС/повітряного перевізника перед третіми особами, пасажирами, за багаж і ручну поклажу, якими визначена відповідальність перед пасажирами за шкоду життю і здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира визначена в межах 190280 дол. США перед одним пасажиром.

На підставі викладеного колегія судців вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу мінімальну грошову суму, яка не може бути обмежена або виключена відповідачем, а саме 113 100 СПЗ, що складає 175305 дол. США.

При визначенні розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача судова колегія враховує, що ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» визнало факт спричинення шкоди пасажирам власного літака, що постраждали у катастрофі, і виплатило позивачу авансовий платіж з виплати страхового відшкодування у розмірі 15000 грн., а також приписи п. 3.3 Договору страхування №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року, в якому визначений ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» перед пасажирами за випадкову шкоду житло та здоров'ю, перед кожним пасажиром, визначений грошовою сумою 190280 дол. США, з встановленням безумовної франшизи в розмірі 1250 дол. США.

Таким чином, стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» на користь ОСОБА_2 підлягає страхова виплата за випадкову шкоду життю і здоров'ю пасажира повітряного судна ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» в розмірі 113100 СПЗ, що становить 175305 дол.США, за винятком безумовної франшизи в розмірі 1250 дол.США, та попередньо сплачених 15000 грн., а остаточно (за офіційним курсом НБУ станом на 17.04.2014 року 11,2521 гривень за 1 долар США) у розмірі 1943484 грн. 27 коп.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що факт укладення договору страхування сторонами не оспорений, факт авіаційної катастрофи також не спростовано, тілесні ушкодження пасажира рейсу знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з вказаною авіакатастрофою, тому обов'язок страховика виплатити страхові суми, встановлені договором.

Керуючись ст.304, п.3ч.1ст.307, п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГУТА-Україна» - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року - змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГУТА-Україна» () на користь ОСОБА_2 страхову виплату за випадкову шкоду життю і здоров'ю пасажира повітряного судна - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Південні авіалінії», передбачену договором №11-107-04-01/13 від 12.12.2012 року в розмірі 113100 СПЗ, що складає 175305 доларів США за винятком безумовної франшизи в розмірі 1250 доларів США та попередньо сплачених 15000 гривен, а остаточно - 172721,92 дол. США (за офіційним курсом НБУ станом на 17.04.2014 року - 11,2521 гривен за 1 долар США) в розмірі 1943484 гривні 27 коп..

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

Ю.І.Кравець

О.М.Таварткіладзе