Провадження № 2/522/7104/16
29 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.,
при секретарі: Скибінській Є. С,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа - про визнання договору дійсним,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. При цьому посилається на те, що 23 червня 1995 року ОСОБА_3, діючий від імені ОСОБА_2 по довіреності (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали Договір купівлі-продажу нерухомого майна №7885, предметом якого була квартира загальною площею 38,66 кв. м., та розташована за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Одеській товарній біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» під номером 132првід 29 червня 1995 року. Внаслідок невизнання Договору купівлі-продажу нотаріальною конторою покупець не може розпорядитися належною йому квартирою, що порушує надане йому як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном.
У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, про слухання справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23 червня 1995 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Гроші відповідачу були передані. Дотепер договір у суді не оскаржений, договір зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації на ім'я позивача.
Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обов'язковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на момент укладення договору.
Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений на Одеській товарній біржі, слід визнати дійсним у відповідності ст. 220 ЦК України.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 7,8,10,11,15,209,212-215,223,294 ЦПК України, ст. 47, ч. 2 ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна №7885 від 23 червня 1995 року квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3, діючим від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Одеській товарній біржі.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук