Справа № 211/6375/14-ц
Провадження № 2/211/74/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

за відсутності: відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі справу за позовом публічного акціонерного товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» (далі ПАТ «БАНК ФОРУМ») звернулося до суду 02 жовтня 2014 року з позовом, вказавши, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0069/08/05-А (далі - Договір), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 13 490,00 доларів США строком по 21.04.2015 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних.

Зобовязання за вказаним договором було забезпечено договором застави.

Крім того, у забезпечення виконання зобовязань умов позичальника за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_3А було укладено договір поруки № 0069-П від 22.04.2008 р., відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобовязувалася відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 кредитним зобовязань шляхом погашення заборгованості по кредитному договору.

З вересня 2013 року позичальник не вносить відсотки за користування кредитом та обовязкове часткове повернення кредитних коштів, чим суттєво порушує умови договору. З вимогою сплатити заборгованість банк 27.05.2014 звернувся до відповідачів з повідомленням, які вони залишили без відповіді та задоволення, і до теперішнього часу заборгованість не погашена. Станом на 12 вересня 2014 року заборгованість за договором становить 52 960,00 грн., з яких:

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 1 837,07 доларів США, що еквівалентно 23 838,92 грн.;

- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 1 254,00 доларів США, що в еквіваленті становить 16 272,65 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 189,86 доларів США, що в еквіваленті становить 2 463,74 грн.;

- поточна сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 11,33 доларів США, що еквівалентно 147,02 грн.;

- сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 788,93 долара США, що в еквіваленті становить 10 237,66 грн.

Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 52 960,00 грн. та судові витрати по справі (а.с. 1-4).

10 червня 2015 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» заявлені вимоги уточнили, збільшивши розмір заборгованості за кредитним договором, яка станом на 23 квітня 2015 року становить 3 522,03 долара США та 41 933,54 грн., з яких:

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 3091,07 доларів США, що еквівалентно 69 679,50 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 430,96 доларів США, що в еквіваленті становить 9 714,78 грн.;

- сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 1 638,42 долара США, що в еквіваленті становить 36 933,54 грн.;

- порушення умов договору п. 3.3.7 у розмірі 5 000,00 грн.

Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 3 522,03 долара США та 41 933,54 грн., судові витрати по справі (а.с. 112-113).

21 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «БАНК ФОРУМ», вказавши, що перед укладанням договору він попередив представників банку, що кредит йому потрібен на споживчі цілі, тому кошти він буде витрачати в національній валюті України, однак йому пояснили, що це не має суттєвого значення та зазначення в договорі кредиту в іноземній валюті вплине на менший розмір процентної ставки, тому він вважав положення кредитного договору вигідним для нього.

Відповідно до умов договору, він взяв кредит в розмірі 13 490,00 доларів США при курсі 5,05 грн. за 1 долар США, що становило 68 124,50 грн., однак тепер змушений здійснювати погашення при курсі 15 грн. 80 коп. за 1 долар США, тобто його борг виріс більш ніж в три рази, завдавши йому майнової шкоди. Тобто банк надавши йому кредит в іноземній валюті переклав ризики, повязані із знеціненням національної валюти, на нього, тобто вніс у договір положення, які є завідомо невигідними для нього, позичальника.

Крім того, умовами договору встановлено сплата позичальником неустойки у вигляді пені у розмірі 0,2% процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Тобто банком порушено п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого розмір пені не повинен перевищувати половину розміру процентної ставки згідно договору, що є підставою для визнання п. 4.1. кредитного договору недійсним, оскільки вказані дії ПАТ «БАНК ФОРУМ» є способом зловживання правом, що категорично заборонено законом.

В звязку з несправедливими умовами договору, порушення норм ст. 524 ЦК України щодо вираження зобовязання в національній валюті, ОСОБА_2 просить визнати кредитний договір № 0069/08/05-А від недійсним (а.с. 74-77).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в уточненому позові, в задоволенні зустрічних вимог просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 позов ПАТ «БАНК ФОРУМ» не визнав, на задоволенні зустрічних вимог наполягав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а зустрічний слід відхилити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0069/08/05-А (далі - Договір) (а.с. 5-6, а.с. 26,27,28 копії договору, банківської ліцензії, генеральної ліцензії, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи).

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3. договору банк надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 13490 доларів США для придбання автомобіля строком до 21 квітня 2015 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12% річних.

Пунктом 5.3. вказаного договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п.3.3 цього договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставне майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

Пунктом 2.1. кредитного договору сторони погодили, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: договір застави № 0069-З від 22 квітня 2008 р., укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 та договір поруки № 0069-П від 22 квітня 2008 року, укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно п. 1.1. договору поруки, ОСОБА_3 як поручитель поручається перед банком як поручителем за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 0069/08/05-А від 22 квітня 2008 р., у повному обсязі, а також згідно п. 2.1. зобовязується в разі невиконання та/або порушення ОСОБА_2 своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно п. 2.2. договору поруки, ОСОБА_3 зобовязувалась відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном.

Банк свої зобовязання по наданню кредитних коштів виконав належним чином, надавши відповідачу суму 13490 доларів США (а.с. 7 копія зави на видачу готівки).

Однак, ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків.

Станом на 23 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором № 0069/08/05-А від 22 квітня 2008 р., становить 3 522,03 долара США та 41 933,54 грн. (а.с. 114-117 розрахунок), з яких:

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 3091,07 доларів США, що еквівалентно 69 679,50 грн.;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 430,96 доларів США, що в еквіваленті становить 9 714,78 грн.;

- сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 1 638,42 долара США, що в еквіваленті становить 36 933,54 грн.;

- порушення умов договору п. 3.3.7 у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідачам 27 травня 2014 року в порядку досудового врегулювання спору банком було направлено відповідні вимоги про погашення кредитної заборгованості, які залишені ним без реагування (а.с. 12-14 копії вимог, реєстру).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із умовами зазначеного договору сплата основної суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, протягом дії договору до виконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі.

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 ЦК України).

Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не виконував належним чином умови кредитного договору, а отже порушив взяті на себе грошові зобовязання, тому з відповідачів як солідарних боржників підлягає стягненню заборгованість в розмірі 3 522,03 долара США та 41 933,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що спірний договір споживчого кредиту укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальник ОСОБА_2 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; банк надав інформацію стосовно умов кредитування.

Тому суд встановив, що спірний кредитний договір не суперечить положенням вищевказаним нормам закону або іншим нормам закону із зазначених підстав у позові, оскільки відсутні правові підстави для визнання спірного договору недійсним відповідно до положень частини першої статті 230 ЦК України як укладеного внаслідок введення в оману позичальника з боку банку та положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ці норми є самостійними підставами визнання договору недійсним та ОСОБА_2 не навів доказів щодо введення його в оману під час укладення договору споживчого кредиту, оскільки перед його підписанням він мав можливість ознайомитися з текстом та умовами договору та власноручно його підписав.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише втому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Цей висновок узгоджується з Правовою Позицією Верховного Суду України у справі № 6-1341цс15 від 02 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року N 15-93, статтею 5якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України укладення кредитного договору щодо надання кредиту в іноземній валюті.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року N 3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", згідно з яким частину першу статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

У справі, яка є предметом перегляду, кредитний договір укладено сторонами 22 квітня 2008 року. На час укладення цього кредитного договору Закон України "Про захист прав споживачів" не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті, тому банком було правомірно надано кредитні кошти в іноземній валюті на час укладення спірного договору є правильними.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 р. № 49 «про початок ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року, згідно з яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» (а.с. 22,23).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюється відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», чинної на момент подачі позовної заяви встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1213,32 грн., відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст.215,236,525,526,553,554,589,590,611,625,1054,1050 ЦК України ст. 10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору № 0069/08/05-А від 22.04.2008 року в сумі 3522 (три тисячі пятсот двадцять два) долари 03 центи США, що в еквіваленті складає 79394 (сімдесят девять тисяч триста девяносто чотири) гривні 50 копійок, з яких 3091,07 долар США заборгованості за кредитом, еквівалент - 69679,50 гривень, проценти за користування кредитом 430,96 доларів США, еквівалент 9714,78 гривень, також пеню в сумі 36933 (тридцять шість тисяч девятсот тридцять три) гривні 54 копійки, штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 5000 (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 606 (шістсот шість) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 606 (шістсот шість) гривень 66 копійок.

В позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариство «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_5