Номер провадження: 22-ц/785/1005/16
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб «Таврія», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором поворотної фінансової допомоги,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів за договором поворотної фінансової допомоги у розмірі еквівалентному 910 000 доларів США. В обґрунтування свого позову посилався на те, що ним був укладений договір з ТОВ СК «Таврія» в особі директора ОСОБА_2, відповідно до умов якого ТОВ СК «Таврія» через рік після підписання договору зобов'язалось повернути 1 000 000 доларів США, але не виконало умови договору (а. с. 2-4).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено (а. с. 84).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 101-103).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що договором про надання поворотної фінансової допомоги зі спеціальними умовами від 19 травня 2013 року, укладений між ТОВ СК «Таврія» та ОСОБА_1, солідарний обов'язок повернення грошових коштів ТОВ СК «Таврія» та директором ОСОБА_2 не встановлений.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що 19 травня 2013 року між ТОВ СК «Таврія» в особі генерального директора ОСОБА_2 (далі - позичальник) та громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_1 (далі - позикодавець) був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги зі спеціальними умовами. Пунктом 1.2 цього договору визначено, що поворотна фінансова допомога передається позичальнику у користування з цільовим призначенням, а саме для розрахунку за Контрактом про представництво з клубом від 10.06.2012 року з агентом футболістів, атестованим Федерацією футболу України, ОСОБА_4, який здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва агента футболістів, виданим Федерацією футболу України 30.03.2004 року № 005. Поворотна фінансова допомога надається строком на один рік, в сумі еквівалентній 1 000 000 доларів США (п.2.1,2.3 договору).

Зі змісту договору про надання поворотної фінансової допомоги від 19 травня 2013 року вбачаються спеціальні умови, передбачені п.1.4 цього договору, а саме: за користування коштами позикодавця, позичальник в особі Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Таврія» ОСОБА_2 зобов'язується та гарантує сприяння громадянину Сполучених Штатів Америки ОСОБА_1 в отриманні у Федерації футболу України ліцензії (свідоцтва) агента футболістів відповідно до вимог Регламенту ФІФА по агентам гравців 2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року та Регламенту Федерації футболу України, затвердженого рішенням виконавчого комітету ФФУ 01.03.2003 року, отриманні дозволу на працевлаштування в органах Державної служби зайнятості міста Іллічівська Одеської області, який є містом тимчасового приживання позикодавця.

На підтвердження перерахування (оплати) поворотної фінансової допомоги на рахунки ТОВ СК «Таврія» в сумі еквівалентній 1 000 000 доларів США надана довідка ТОВ СК «Таврія» № 256 від 14.04.2014 року, якою підтверджується заборгованість ТОВ СК «Таврія» перед ОСОБА_1 за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 19 травня 2013 року у сумі, еквівалентній 1 000 000 доларів США та видатковим касовим ордером від 29 серпня 2012 року, яким нібито повернуто ОСОБА_1 40 000 доларів США та видатковим касовим ордером від 15 серпня 2012 року, яким нібито повернуто ОСОБА_1 50 000 доларів США (а. с. 18, 19, 79).

Згідно до ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, колегія суддів вважає, що довідка ТОВ СК «Таврія» № 256 від 14.04.2014 року, якою підтверджується заборгованість ТОВ СК «Таврія» перед ОСОБА_1 за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 19 травня 2013 року не може бути належним доказом перерахування коштів на рахунок ТОВ СК «Таврія». Що стосується копій видаткових касових ордерів від 15 серпня 2012 року та від 29 серпня 2012 року слід зазначити наступне, ордери не містять ідентифікаційного коду ЄДРПОУ, дата складання зазначена 29.08.2012 року та 15.08.2012 року, хоча договір про надання поворотної фінансової допомоги укладався 19 травня 2013 року, не містять підпису директора та головного бухгалтера підприємства, дата видачі вказана 07.2014 року на підпису одержувача міститься печатка ТОВ СК «Таврія», хоча одержувачем визначений ОСОБА_1. З урахуванням вказаних недоліків, ордери, які містяться в матеріалах справи не відповідають формі та змісту бухгалтерських документів, містять невірні відомості, а відтак не можуть бути доказами по справі.

На підтвердження солідарного обов'язку повернення грошових коштів відповідачами, позивач посилається на договір про гарантування та конфіденційність від 19 травня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким передбачається, що фізична особа ОСОБА_2 зобов'язується повернути ОСОБА_1 отримані від нього кошти поворотної фінансової допомоги за рахунок власних коштів, виступаючи таким чином солідарним боржником з ТОВ СК «Таврія».

Для перевірки тверджень представників позивача про те, що грошові кошти в сумі еквівалентній 1 000 000 доларів США були передані ОСОБА_2 готівкою, для подальшого внесення до каси ТОВ СК «Таврія», колегією суддів був зроблений запит до Державної фіскальної служби України, яка повідомила про відсутність фактів декларування громадянином США ОСОБА_1 валютних цінностей протягом 2013 року (а. с. 138).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України за № 0.64-16788/0/15-15 від 28.10.2015 року ОСОБА_1 в'їхав в державу Україна 30.05.2013 року, а відтак він не міг підписувати договори про надання поворотної фінансової допомоги та про гарантування та конфіденційність з ТОВ СК «Таврія» та ОСОБА_2 19 травня 2013 року (а. с. 129).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, матеріали справи не містять відомостей про те, що грошові кошти в сумі еквівалентній 1 000 000 доларів США були ввезені ОСОБА_1 на територію держави Україна, також не надано доказів, що вказана сума грошових коштів була перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ СК «Таврія», а відтак позовні вимоги про повернення вказаних коштів не доведені позивачем.

Що стосується спеціальних умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 19 травня 2013 року слід зазначити наступне: зі змісту відповіді Федерації футболу України за № 691 від 07.04.2015 року вбачається, що у ФФУ відсутні відомості про наявність договірних відносин між ТОВ СК «Таврія» та футбольним агентом ОСОБА_4 ТОВ СК «Таврія» та генеральний директор клубу не можуть бути уповноваженими щодо здійснення дій по сприянню в отриманні у ФФУ свідоцтва агента футболістів (а. с. 66).

Судова колегія не висловлює свою думку щодо можливості укладання договору про надання поворотної фінансової допомоги зі спеціальними умовами та договору про гарантування та конфіденційність 19 травня 2013 року, оскільки вирішення цих питань знаходяться поза межами заявлених позивачем вимог.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ СК «Таврія», ОСОБА_2, проте суд повинен ухвалювати рішення, які за своїм змістом мають відповідати вимогам статті 215 ЦПК (містити в собі вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини у визначеній послідовності). Вказаним приписам закону рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 травня 2015 року не відповідає, в зв'язку з відсутністю мотивувальної частини. Суд не може допускати недбале відношення до складання тексту судових рішень, оскільки рішення суду є найважливішим актом правосуддя, ухваленим іменем України та покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч.1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 травня 2015 року - змінити. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Спортивний клуб «Таврія», ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором поворотної фінансової допомоги з підстав, викладених в цьому рішенні.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.