Справа № 450/2439/15 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/1318/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника Публічного акціонерного товариства

по газопостачанню та газифікації "Львівгаз» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 Кулахмед-Огли 6140.28 грн. основного боргу, 1586.67 грн. інфляційних втрат, 81.20 грн. 3% річних, за спожитий газ та 609.00 грн. судового збору.

Оскаржуваною ухвалою судді у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по Газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_3 Кулахмед-Огли про видачу судового наказу - відмовлено.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", яке в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт зазначає про те, що постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції мотивував свої висновки посиланням на те, що з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб , у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних боржників, воно може бути звернено лише за наявності відповідних договорів.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що для застосування підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, передбаченої п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України, а саме, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право, необхідно враховувати, що наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання не виконуються, без обгрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 Кулахмед-Огли заборгованості за спожитий природний газ у сумі 7808. 15 грн. Обставин, які б свідчили, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником(кредитором), на думку апелянта, з матеріалів справи не вбачається.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що відносини, які виникли між заявником та боржником, незалежно від укладення письмового договору випливають із правовідносин у сфері надання послуг з газопостачання та регулюються положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246. Також, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, оскільки сторонами правочину вчиняються дії, спрямовані на його виконання, які підтверджують тим, що заявником надавались послуги з газопостачання боржнику, який їх оплачував. З наведених підстав просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Оскаржуваною ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.10.2015 року відмовлено уприйнятті заяви ПАТ «Львівгаз» про видачу судоовго наказу про стягнення з ОСОБА_3 Кулахмед Огли заборгованості по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 7808.15 грн., оскільки із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Стаття 100 ЦПК України передбачає підстави для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи її повернення. Згідно з п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з роз»ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011року «Про практику розгляду заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100 У№ЦПК Українги), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально правової вимоги і документів, доданих до заяви. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу суддя мотивував тим, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів та письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг за договором № 6140018 від 14.08.2014 року про надання населенню послуг з газопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Львівгаз», звернувшись із заявою про видачу судового наказу, додав до заяви копію договору № 6140018 від 14.08.2014 року про надання населенню послуг з газопостачання, укладений між ПАТ «Львівгаз» і ОСОБА_3 Алахзмед Кулахмед Огли, з якого вбачається, що за умовами цього договору ПАТ «Львівгаз» зобов»язаний надавати споживачу послуги з газопостачання, а споживач несе обов»язок по своєчасній оплаті вартості спожитого газу, а також додав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що оплата за надані послуги з газопостачання нарахована за період з січня 2015 року до червня 2015 року (включно), тобто, нарахування зроблено в період чинності вищезгаданого договору, а відтак безпідставним та необґрунтованим є висновок судді про наявність спору про право, у зв»язку з чим заява не може бути розглянута у порядку наказного провадження. З доданих заявником документів не вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов»язок перед заявником.

За таких обставин суддя дійшов помилкового висновку про наявність спору про право, відтак ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"- задовольнити.

Ухвалу судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_4