Справа № 212/186/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2016 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі :

Головуючого судді: Т.І. Тимошенко

при секретарі: І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю позивача ОСОБА_2, у залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом;

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Жовтневий відділ ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В ;

Позивачка по справі ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Жовтневий відділ ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про визнання права власності.

У своєму позові позивачка просила суд постановити рішення яким визнати за нею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на однокімнатну квартиру за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1, житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 22,3 кв.м., в порядку набувальної давності. Та усунути їй перешкоди в користуванні квартиру за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1, житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 22,3 кв.м., шляхом зняття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила що, у вересні 2004 року вона, вирішила придбати квартиру, за адресою місто ОСОБА_1 Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_2, у свого знайомого відповідача у справі ОСОБА_3 якому належала частина зазначеної квартира, друга частина квартири належала померлій матері останнього ОСОБА_4.

За спільною домовленістю із ОСОБА_3 останній дав їй ключі від квартири, та отримавши від неї належні кошти за придбання квартири виїхав до Крайньої Півночі Росії, пообіцявши повернутись, отримати паспорт громадянина України та оформити на себе частину квартири, яка належить його померлій матері та вчинити правочин, як того вимагає закон, оформивши квартиру в повному обсязі на її ім'я нотаріально. Наприкінці жовтня 2004 року вона, переїхала мешкати у вищевказану квартиру. Однак ОСОБА_3 жодного разу не повертався до квартири, інколи дзвонив та обітяв приїхати пізніше.

На протязі більш ніж десяти років вона відкрито добросовісно володіє зазначеною квартирою, сплачує комунальні платежі, здійснює ремонт, звертається до працівників ЖЕКу із заявами про вирішення різних побутових проблем будинку. Та має намір у подальшому користуватись квартирою для власного проживання. Однак факт реєстрації у квартирі відповідача ОСОБА_3 створює їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, оскільки вона не в змозі на власний розсуд розпоряджатися своїм майном і вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг за себе та за відповідача.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідача у справі ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи він був сповіщений належним чином, про причину неявки він суд не сповістив.

Представник третьої особи Жовтневого відділу ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій він просив суд постановити рішення згідно діючого законодавства, та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено що, у вересні 2004 року позивачка ОСОБА_2, за спільною домовленістю фактично придбала квартиру, за адресою місто ОСОБА_1 Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_2, у відповідача у справі ОСОБА_3 якому належала частина зазначеної квартира, друга частина квартири належала померлій матері останнього ОСОБА_4. Позивачка ОСОБА_2 передала відповідачу ОСОБА_3 обумовлену суму грошових коштів за квартиру а відповідач в свою чергу передав позивачці ключі від квартири. Однак від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу ухилився, оскільки для цього йому було необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири яка належала його померлій матері, пообіцявши це зробити пізніше в майбутньому. В жовтні 2004 року позивачка ОСОБА_2, переїхала мешкати у вищевказану квартиру. На протязі більш ніж десяти років позивачка відкрито добросовісно володіє зазначеною квартирою, сплачує комунальні платежі.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов повинен бути задоволений у повному обсязі з наступних підстав.

Доводи викладені позивачкою ОСОБА_2 підтверджені письмовими доказами долученими до справи, а саме; технічним паспортом на квартиру № 124, в будинку № 22, по мікрорайону 4-й Зарічний в місті ОСОБА_1, актом про проживання, складеним за участі сусідів будинку № 22 по мікрорайону 4-й Зарічний в місті ОСОБА_1, завіреним належним чином уповноваженою на це особою «ТОВ УЮТ 2011», із якого вбачається що позивачка мешкає в спірній квартирі більше десяти років, та іншими матеріалами справи, також зазначені доводи у судовому засіданні підтвердили у повному обсязі допитані свідки ОСОБА_5, та ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 151 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його збереження, здійснювати за свій кошт поточні та капітальні ремонти, утримувати в порядку територію.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 344 Цивільного Кодексу України право власності по набувальній давності на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду.

Також суд вважає доведеним той факт що реєстрація у спірній квартирі відповідача у справі ОСОБА_3 створює позивачці перешкоди у користуванні житловим приміщенням, оскільки вона не в змозі на власний розсуд, з урахуванням норм чинного законодавства України, розпоряджатися своїм майном і вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Оскільки позивачка заволоділа нерухомим майном, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_2, житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 22,3 кв.м., добросовісно. Добросовісність володіння такого майна у даному випадку обумовлена відсутністю будь-яких претензій з боку попереднього його володільця, та враховуючи те, що доводи ОСОБА_2 належним чином підтверджені у судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 15,16, 344, 360, 368, 370 383, 391, 405 ЦК України, ст. 145, 156, 162 ЖК України, ст. 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов задовольнити у повному обсязі та визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на однокімнатну квартиру за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1, житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 22,3 кв.м., в порядку набувальної давності.

Усунути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоди в користуванні квартиру за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1, житловою площею 11,7 кв.м., загальною площею 22,3 кв.м., знявши ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку житлового приміщення за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом його постановившим згідно поданої відповідачем в справі заяві про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з часу ознайомлення останнім з цим рішенням суду, іншими учасниками процесу, на рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня його проголошення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя Т.І. Тимошенко