Справа №560/949/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Залужжя по вулиці Лугова, 49, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 01 серпня 2016 року, як спадкоємцем за заповітом, після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 21 січня 2014 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, померлого 01 жовтня 1996 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01 жовтня 1996 року помер її батько ОСОБА_6. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5, яка вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Однак, 21 січня 2014 року, вона також померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Залужжя по вулиці Лугова, 49, Дубровицького району Рівненської області. За життя ОСОБА_5 було складено заповіт, яким вона все своє майно, заповіла своїй дочці, позивачу - ОСОБА_7. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задоволити.

Від відповідачів до початку судового засідання надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №022039 від 02.10.1996 року, ОСОБА_6 помер 01.10.1996 року (а.с.5).

Після його смерті, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 оскільки, як вбачається із довідки №1763 від 08.08.2016 року, виданої Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, вона проживала та була зареєстрована в будинку по вул. Лугова, 49, в с.Залужжя, Дубровицького району Рівненської області на день смерті ОСОБА_6 та після його смерті до 21 січня 2014 року (а.с.6). Проте, юридично своїх спадкових прав не оформила і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №150287 від 22.01.2014 року, ОСОБА_5 померла 21.01.2014 року (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, було складено заповіт, яким вона усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, що їй на день смерті буде належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями, заповіла у власність своїй дочці ОСОБА_1 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ЯК №458000 від 28.12.1968 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №457435 від 17.02.1990 року, після укладення якого, позивач змінила прізвище на "Жакун" (а.с.13,14).

Згідно довідок №1762 від 08.08.2016 року та №1921 від 14.09.2016 року, виданих Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, на день смерті ОСОБА_5, яка померла 21 січня 2014 року, а також на даний час в житловому будинку по вул. Лугова, 49, в с.Залужжя, Дубровицького району Рівненської області зареєстрований та проживає її онук - ОСОБА_8 (а.с.9, 17).

Як вбачається із довідки №421 виданої 03.08.2016 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, згідно погосподарської книги №4, особовий рахунок №314 будинок №49, по вул. Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_6 (а.с.16).

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Дубровицької районної державної нотаріальної контори від 17.08.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №46, по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок (а.с.27).

Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36917713 від 19.03.2014 року, після смерті ОСОБА_5, 21.01.2014 року, було зареєстровано спадкову справу за №55868771 (а.с.26).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за №30803706 від 05 серпня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, що розташований по вулиці Лугова-49, в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області (а.с.25).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації, яким станом на 01 серпня 2016 року, було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №49 по вул. Лугова в селі Залужжя Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_1 (а.с.18-22).

Довідкою № 115 виданої 03.08.2016 року, Дубровицьким міського бюро технічної інвентаризації, згідно реєстрових книг бюро, право власності на вищевказаний житловий будинок, станом на 01.08.2016 року в КП "ДМБТІ" не зареєстровано (а.с.23).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно заяви відповідача ОСОБА_3 від 08.08.2016 року, засвідченої головою Залузької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, він відмовляється від належної йому частини спадкового майна, яке залишилось, після смерті його батька ОСОБА_6 на користь дочки покійного - ОСОБА_1 (а.с.28).

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину та беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Залужжя, по вулиці Лугова, 49, Дубровицького району Рівненської області.

Керуючись ст.ст. 182, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Залужжя по вулиці Лугова, 49, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 01 серпня 2016 року, як спадкоємцем за заповітом, після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 21 січня 2014 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, померлого 01 жовтня 1996 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_9