Справа № 234/2806/16-ц
Провадження № 2-о/234/188/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Клімова В.В.,

при секретарі Ткачовій А.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

свідка ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту проживання на території України, в якій вказує, що він народився в місті Краматорську Донецької області, проживав з батьками: мамою ОСОБА_4 і батьком ОСОБА_5, який помер 19 серпня 1992 року.У місті Краматорську проживав безвиїзно по теперішній час. Оскільки батьки розійшлися в червні 1988 року, він залишився проживати з батьком в гуртожитку за адресою: м Краматорськ, вул. Черняховського, будинок 4 до отримання батьком квартири, до 23 жовтня 1991 року. Його батько перебував на квартирному обліку і він також був записаний в документи на отримання житла. 23 жовтня 1991 року рішенням Краматорського міськвиконкому № 450 від 16.10.1991 року батькові було видано ордер № 1014 на житлове приміщення, на квартиру АДРЕСА_1 з урахуванням проживання заявника, як члена сім'ї. Встановлення факту проживання необхідне для оформлення громадянства і отримання паспорта. Просить суд встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просили їх задовольнити з зазначених у позові підстав.

Представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту проживання на території України підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився у м.Краматорську Донецької області. (а.с.13).

Згідно довідки від 29.01.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 13.01.1992 року. (а.с.5,15)

23 жовтня 1991 року рішенням Краматорського міськвиконкому № 450 від 16.10.1991 року батькові було видано ордер № 1014 на житлове приміщення, на квартиру АДРЕСА_1 з урахуванням проживання заявника, як члена сім'ї. (а.с.11)

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991року або 13.11.1991року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Також факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт постійного проживання заявника на території України встановленим.

Керуючись ст.ст.15, 30, 60, 208, 212- 215, ч.1 ст.256, ст.259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року постійно проживав на території України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського

міського суду: ОСОБА_7