АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/600/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27, 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_8» до ОСОБА_6 про звернення стягнення ,-

в с т а н о в и л а :

13 травня 2014 року ПАТ «Креді ОСОБА_8» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на спадкове майно, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року між АТ «Індекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_8» та ОСОБА_9 укладено кредитний договір № 511/702511-Н, згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 125615,00 грн. строком до 26 червня 2018 року з процентною ставкою за користування кредитом - 19,0 % річних.

27 червня 2008 року між ними було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором позичальником ОСОБА_6 передано в іпотеку належне йому майно, а саме: житловий цегляний будинок загальною площею 80,60 кв. м та земельну ділянку площею 0,0821 га, розташовані за адресою Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Пушкіна, 23А, які належать іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2001 року, виданого державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_10 р / № 1455, зареєстровано Чорнобаївським виробничим КП «Черкаське ООБТІ» 22 червня 2011 року, номер запису 1897 в книзі 7 та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Чорнобаївською селищною радою Черкаської області від 31 березня 2008 року.

27 червня 2008 року для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

20 березня 2011 року позичальник ОСОБА_9 помер.

29 березня 2011 року банком було направлено претензію до Чорнобаївської державної нотаріальної контори Черкаської області, згідно якої заявлено вимоги до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_9

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що оскільки дружина померлого позичальника, відповідач по справі ОСОБА_6, є поручителем за кредитним договором № 511/702511-Н від 27 червня 2008 року, є зареєстрованою разом з ним в будинку по вул. Пушкіна, 23 А смт. Чорнобай Черкаської області, то відповідно до вимог ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї. Саме тому 26 вересня 2011 року та 27 жовтня 2011 року ОСОБА_6, як спадкоємиці, банком було направлено вимоги щодо погашення заборгованості одноразовим платежем, які так і не виконано. Станом на 24 квітня 2014 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить146357,38 грн. За таких обставин ПАТ «Креді ОСОБА_8» звернувся до суду із даним позовом та просив звернути стягнення на спадкове майно: житловий цегляний будинок загальною площею - 80,60 кв. м та земельну ділянку площею 0,0821 га., розташовані за адресою: Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Пушкіна, 23А, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ «Креді ОСОБА_8» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рах. №0001 в ПАТ «Креді ОСОБА_8» (м. Київ, МФО 300614,) за кредитним договором № 511/702511 від 27 червня 2008 року, померлого позичальника ОСОБА_9, у розмірі 146357,38 грн., 1463,57 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2014 року позов задоволено повністю.

Звернуто стягнення на спадкове майно - житловий цегляний будинок загальною площею - 80,60 кв. м та земельну ділянку площею 0,0821 га., що розташовані за адресою: Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Пушкіна, 23А, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_8» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , рах. №0001 в ПАТ «Креді ОСОБА_8» (м. Київ, МФО 300614,) за кредитним договором № 511/702511 від 27 червня 2008 року, померлого позичальника ОСОБА_9, у розмірі 146357,38 грн., 1463,57 грн. - витрат по сплаті судового збору.

12 червня 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_8» до ОСОБА_6 про звернення стягнення.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 серпня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Апелянт посилається на те, що вказане рішення було ухвалено за недоведеності обставин, а також з порушенням норм матеріального права. Просить рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача ПАТ »Креді ОСОБА_8» в судове засідання призначене на 16 лютого 20106 року на 9 годину не зявився, надіславши на адресу суду, 15 лютого 2016 року заяву електронною поштою про відкладення розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на іншу дату у звязку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні уповноваженого представника банку у Черкаській області і необхідністю підготовки обґрунтованих заперечень на подану апеляційну скаргу та особистої участі в судовому засіданні.

Як вбачається із повідомлення про вручення судової повістки, дана повістка була отримана представником банку 08.02.2016 року, тобто за 8 днів до призначеної дати судового засідання, що є достатнім для підготовки до розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про відкладення розгляду справи, оскільки не має підстав визнати поважною причина неявки в судове засідання представника банку, який належним чином заздалегідь повідомлений про дату та час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, вважаючи, що відповідач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки даний висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 27 червня 2008 року між АТ «Індекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_8», та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір № 511/702511-Н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 125615 грн. зі сплатою 19 %. Термін користування кредитом з 27 червня 2008 року до 26 червня 2018 року.

27 червня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки № 511/702511-н-і, згідно якого ОСОБА_9, як іпотекодавець, передав в іпотеку іпотекодержателю житловий цегляний будинок у смт. Чорнобай, вул. Пушкіна, 23 А Черкаської області належний йому будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2001 року.

27 червня 2008 року між банком та ОСОБА_9 і ОСОБА_6 було укладено договір поруки, згідно якого поручить взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають із вищевказаного кредитного договору (а.с.29-30).

Згідно даних свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер 20 березня 2011 року, що підтверджується даними актового запису №28 про смерть ОСОБА_9, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області (а. с. 31).

29 березня 2011 року за вих. № 13206/1578 ПАТ «Креді ОСОБА_8» на адресу Чорнобаївської державної нотаріальної контори направлено претензію, згідно якої заявлено вимогу до спадкоємців померлого ОСОБА_9 на підставі ст. 1281 ЦК України на суму боргу в розмірі 146357 грн. 38 коп. ( а. с. 32-33 ).

26 вересня 2011 року було направлено банком ОСОБА_6, як спадкоємцю, відповідно до вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, вимогу № 13206/4731 від 26.09. 2011 року. Повторно вимогу аналогічного змісту направлено відповідачу ОСОБА_6 27 жовтня 2011 року за № 13206/6416 ( а. с. 34-35, а. с. 36-37).

29 березня 2013 року позивачем на адресу Чорнобаївської державної нотаріальної контори Черкаської області направлено лист, де зазначено, що банк звертався 29.03. 2011 року з претензією щодо заявленої вимоги спадкоємцям померлого позичальника ОСОБА_9, але відповідь не отримано банком на претензію, тому просять повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відмову у прийнятті чи отримували свідоцтво про право на спадщину( а.с.38 ) .

Згідно даних відповіді - повідомлення Чорнобаївської державної нотаріальної контори Черкаської області від 02 квітня 2013 року № 315/01-14, адресованого ПАТ «Креді ОСОБА_8», після смерті 20 березня 2011 року ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини в нотаріальну контору не поступали, свідоцтво про право на спадщину не видавалося ( а. с. 39).

Оскільки існує кредитне зобовязання та наявність заборгованості за кредитним договором № 511/ 702511- Н від 27.06. 2008 року позичальника ОСОБА_9, померлого 20.03. 2011 року, банк звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на спадкове майно, а саме будинок та земельну ділянку, які належать померлому ОСОБА_9, які знаходяться у смт. Чорнобай по вул. Пушкіна, 23 А, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення вимог ПАТ «Креді ОСОБА_8» за кредитним договором № 511/702511 від 27 червня 2008 року у розмірі 146357,38 грн. та витрат по сплату судового збору 1463, 57

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, ухвалюючи заочне рішення по справі, за відсутності відповідача та неможливості ОСОБА_6 надати свої доводи, обґрунтовував рішення про задоволення вимог банку, враховуючи лише доводи позивача, про те, що відповідач ОСОБА_6 є дружиною померлого ОСОБА_6, проживає та зареєстрована в будинку по вул. Пушкіна, 23 А смт. Чорнобай Черкаської області, належного померлому ОСОБА_9, є поручителем за вищевказаним кредитним договором, тому відповідно до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, так як проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї, в звязку із чим їй, як спадкоємцю, було направлено вимоги щодо погашення заборгованості одноразовим платежем, які нею не виконано.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи, тому рішення суду не є законним та обґрунтованим, судом допущено порушення норм матеріального права.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та Закону України «Про іпотеку» в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обовязку щодо виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6, як дружини померлого позичальника, яка згідно закону є спадкоємицею першої черги , банк не мав інформації щодо розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_6.

Однак, судом належними чином не перевірено дану обставину чи є ОСОБА_6 спадкоємицею першої черги та належним відповідачем по справі, а при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача, що шлюб між подружжям ОСОБА_6 розірвано згідно заочного рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.03. 2010 року, за рік до смерті ОСОБА_9 ( а. с. 185-186).

Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР № 070027 від 17 лютого 2015 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області актовий запис № 04 шлюб між ОСОБА_11 та Михайлово. ОСОБА_12 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_6 присвоєно дошлюбне прізвище Луценко ( а. с. 188).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, задовольняючи позовні вимоги банку, оскільки після розірвання шлюбу з березня 2010 року відповідач ОСОБА_6 не є дружиною померлого ОСОБА_9, а отже і не є його спадкоємицею, яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї, на що посилався суд.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом першої інстанції не було звернуто уваги на подані відповідачем докази в заяві про перегляд заочного рішення по справі, які дають можливість зробити висновок, про те, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України відповідач не подавала заяви про прийняття спадщини чи відмови від неї, і не є як дружина спадкоємцем першої черги, з врахуванням рішення про розірвання шлюбу 2 березня 2010 року з ОСОБА_9, померлим 20.03. 2011 року.

Згідно відповіді на запит суду першої інстанції від 07.07. 2014 року за № 700 / 01.16 Чорнобаївська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті померлого 20 березня 2011 року ОСОБА_9 заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини не поступали, свідоцтва про право на спадщину не видавалося ( а. с. 115).

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини справи та надані сторонами докази, тому дійшов помилкового висновку про задоволення вимог банку про звернення стягнення на спадкове майно вищевказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці по вул. Пушкіна, 23 А смт. Чорнобай, не врахував вимог діючого законодавства, так як вимоги банку щодо звернення стягнення на спадкове майно з відповідача ОСОБА_6 не ґрунтуються на вимогах закону та не доведені належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі, так як при його ухваленні судом неповно зясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є обовязковою підставою для скасування або зміни рішення суду і ухвалення нового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову з вищевикладених підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити.

Заочне рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_8» до ОСОБА_6 про звернення стягнення скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Креді ОСОБА_8» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 про звернення стягнення на спадкове майно.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :