У х в а л а

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_5 до Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 11 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2005 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просила зобов'язати ОСОБА_5 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою розміром 0,664 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, відновити стан земельної ділянки, якій існував до порушення її (позивачки) права, стягнути з відповідачки 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що рішенням Бориславської міської ради від 09.11.2004 року № 429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста», зокрема: п.п.3.3 ч. 3 даного рішення їй, ОСОБА_4, передано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку для городництва, площею 664 кв. м, що по АДРЕСА_1

На підставі даного рішення та відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі» між нею та Бориславською міською радою укладено договір оренди землі від 05.05.2005 року № 71, який станом на даний час є чинним і ніким не скасований. Відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі укладений договір оренди землі було зареєстровано 05.05.2005 року за № 71.

Зазначала, що в 2005 році ОСОБА_5 без її відома і згоди, грубо порушуючи права орендаря, протиправно захопила належну їй спірну земельну ділянку розміром 0,664 га., розоравши її, та незаконно позбавивши її прав орендаря протягом п'яти років безпідставно не давала їй користуватись нею.

У липні 2005 року ОСОБА_5 подала позов до Бориславської міської ради, у якому з урахуванням уточнень просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 05.05.2005 року між Бориславською міською радою та ОСОБА_4, про передачу в оренду вказаної вище земельної ділянки.

Посилалась на те, що згідно з договором довічного утримання від 28.12.2004 року між нею та її тіткою ОСОБА_6, вона (ОСОБА_5 є власницею будинку по АДРЕСА_1, що знаходиться напроти спірної земельної ділянки площею 0,664 га.

Оскільки її тітка ОСОБА_6 постійно користувалася спірною земельною ділянкою, тому після смерті останньої весною 2005 року вона (ОСОБА_5, як власник будинку і землекористувач спірної земельної ділянки, розорала її, а згодом дізналась, що рішенням Бориславської міської ради від 09.11.2004 року № 429 та згідно з договором оренди від 05.05.2005р., вказана земельна ділянка була передана в оренду ОСОБА_4.

Вказувала, що заява ОСОБА_4 про надання їй земельної ділянки в оренду на 25 років на постійній депутатській комісії не розглядалася, а в самому рішенні міської ради від 09.11.2004 року № 429 про не зазначено за рахунок яких земель надається земельна ділянка та склад угідь.

Крім того, зазначала, що межі земельної ділянки АДРЕСА_1 не виносилися на місцевості та не погоджено її межу із суміжним землекористувачем будинковолодіння № 22. В абрисі вказано, що межа земельної ділянки по лінії А-Б проходить по землях міськземфонду - прохід, який згідно кварталу генплану м. Борислава не передбачений; укладений договір оренди не пройшов державної реєстрації в Бориславському центрі ДЗК, спірна земельна ділянка не вилучалась з користування ОСОБА_6, у якої перебувала в користуванні все її життя.

Посилаючись на наведені вище обставини, просила задовольнити її позов.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення її позову та про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_5 до Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик