Справа № 342/1275/15-ц
Провадження № 2/342/56/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Незвиської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до Незвиської сільської ради, ОСОБА_2 в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зміну підстав позову. Змінені позовні вимоги мотивував тим, що після смерті його бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, позивач, як внук, має право на прийняття спадщини. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 23.08.1988 р. належав дідусеві позивача - ОСОБА_5, чоловікові ОСОБА_4. Остання прийняла спадщину після смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки на час його смерті вони проживали спільно. Однак, ОСОБА_4 не оформила спадкових прав на згаданий будинок. Після смерті бабусі позивач до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подав приватному нотаріусу Городенківського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини. Постановою від 24.12.2015 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно та рекомендовано звернутись до суду. Оскільки інші родичі першої та другої черги за законом померлої ОСОБА_4, які б бажали прийняти спадщину, - відсутні, а позивач фактично прийняв спадщину, тому просить задовольнити позов. Одночасно в позові зазначив, що згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку становить 92393,26 грн.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивачка в заяві зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує, відповідачка ОСОБА_2, мати позивача, в своїй заяві вказала, що визнає позов. Незвиська сільська рада не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З копії Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 23.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів, слідує, що в цілому житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані в АДРЕСА_1, належали колгоспному двору, головою якого значиться ОСОБА_5.

Довідка № 643, видана 13.07.2015 р. виконкомом Незвиської сільської ради, свідчить про те, що житловий будинок в с. Незвисько, який належав ОСОБА_5, 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходиться в АДРЕСА_1.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 642 від 13.07.2015 р., виданою виконкомом Незвиської сільської ради стверджено, що станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані такі особи: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, голова господарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_7

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 21.11.2005 р. Незвиською сільською радою стверджено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 05.02.2010 р. Незвиською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України); у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Згідно з ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_5, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з ним проживала дружина спадкодавця - ОСОБА_4, що стверджено Довідкою № 1114, виданою 28.12.2015 р. виконкомом Незвиської сільської ради. Отже, вона прийняла спадщину після його смерті чоловіка. Однак, вона не отримала в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 10.07.2015 р. Незвиською сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Дошлюбне прізвище відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_2. За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Незвисько, є ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Після укладення 23.07.1978 р. шлюбу з ОСОБА_8 відповідачка змінила прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_4 є її дочка - відповідачка ОСОБА_2.

Про те, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Підпечери Тисменицького району, є сином ОСОБА_2, свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_6, видане Підпечерівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області. Отже, позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4.

Згідно відміток в паспортах позивача і відповідачки їх місце проживання с. Підлужжя Тисменицького району Івано-Франківської області.

На час смерті спадкодавець ОСОБА_4 проживала одна в с. Незвисько Городенківського району. Її спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 спадщину не прийняла, так як не вчиняла ніяких дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини. Позивач ОСОБА_1, онук спадкодавця, спадкоємець 5 черги, який на час смерті не проживав разом із спадкодавцем, але бажав прийняти спадщину, у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подав заяву до нотаріуса за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Наведене свідчить про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 24.12.2015 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що ним не надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності його померлої бабусі ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст. 1296 ЦК визначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкодавець ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, хоча вона не одержала свідоцтво про право на спадщину, однак спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1, належить їй, як спадкоємцеві, з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, то є підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем п'ятої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4, права власності на згаданий житловий будинок.

Згідно звіту про оцінку майна № SY150904-003 від 04.09.2015 р. ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 становить 91393,26 грн. З технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 19.08.2015 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1976 р. господарські будівлі в 1974-1991 роках.

За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_4, права власності на будинковолодіння судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що змінений позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1223, 1261-1265, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Змінений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.