АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/6521/16 Головуючий 1-ї інстанції - Бабкова Т.В.
Справа № 2-645/7869/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Пономаренко Ю.А., Івах А.П.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 536 446,90 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 654 958,51 грн. та заборгованості за відсотками - 881 488,39 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18 квітня 2016 року дане судове рішення залишено без змін.

У липні 2016 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з посиланням на те, що він, через неналежне повідомлення про дату та місце судового засідання, був позбавлений можливості приймати участь в суді першої інстанції при розгляді справи.

У зв'язку з чим, додаткові матеріали, які мають суттєве значення для справи та про які йому стало відомо після отримання ухвали Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 травня 2016 року, судом досліджено не було.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до того ж суду з урахуванням маючих значення обставин по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про перегляд рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які ОСОБА_1 посилається, як на нововиявлені, не є такими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Такі висновки суду є правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішення, що переглядається.

В п. 4 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 6 цієї Постанови Пленуму визначає, що при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм та розяснень постанови пленуму випливає, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Оцінюючи доводи апелянта, судова колегія вважає, що ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме що в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року про відкриття провадження по справі містяться неправдиві відомості щодо укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», відповідача ОСОБА_1 позбавили можливості через неналежне повідомлення про дату та місце судового засідання приймати участь в суді першої та апеляційної інстанції, станом на 08.12.2011 року відступлення права вимоги не могло бути дійсним, відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦПК України, та виступати в якості предмету угоди, що на момент винесення рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2015 року відповідачу не були відомі обставини щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог, розміру кредитної заборгованості, необхідність застосування позовної давності до заявлених вимог не можна вважати нововиявленими в розумінні п.1. ч.2 ст. 362 ЦПК України, оскільки за своєю правовою природою це є лише доказами, зміст яких покладається в обґрунтування заперечень відповідача на вказаний позов. Відповідач не був позбавлений можливості викладати під час розгляду справи по суті та оскарження рішення в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Таким чином, посилання заявника на нововиявлені обставини судом правильно оцінено критично, що дані обставини не є нововиявленими, оскільки жодним чином не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час ухвалення рішення по суті спору. А тому, враховуючи предмет та підстави позову, встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, норми матеріального права які ці правовідносини регулюють і були застосовані судом при вирішенні даного спору, та зважаючи на те, що докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини заявником не надані, а нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, вони зводяться до суб'єктивного тлумачення апелянтом правових норм, які регулюють виникле питання.

Судова колегія вважає, що вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді колегії -