Провадження № 2/185/770/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М. М.,

за участю cекретаря судового засідання Оладенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою , -

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач. Відповідач за зазначеною адресою не проживає з липня 2012, проте у добровільному порядку не змінив місце реєстрації проживання. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним будинком квартирою.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 08 грудня 2008 року /а.с. 10-12/.

Крім позивача у будинку за вказаною адресою з 27 листопада 2008 року також зареєстрований відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з акту, складеного 24 грудня 2015 року ОСББ "Кільцева,1" за участю сусідів, ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 2012 року, участі в утриманні квартири не приймає, особистих речей не має /а.с.13/. Зазначене свідчить про те, що відповідач вибув на інше постійне місце проживання з будинку, належної позивачу.

Крім того, з заяви ОСОБА_2 вбачається, що він вибув на інше постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Правилами ч.2 ст.167 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, позивач не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за вищезазначеною адресою.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги, визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Перекопський