Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/14/2016 Справа № 641/5142/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Григор*єва Б.П.,

при секретарі Вакуленко Л.І.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про призначення посмертної судово-психологічної експертизи на вірішення якої просив поставити наступні питання:

-Чи міг ОСОБА_5 на момент укладення договору дарування квартири за адресою Україна, АДРЕСА_1 від 28 квітня 2014 року, з урахуванням його стану здоровя (наявності невиліковного захворювання), а також його індивідуальних психічних особливостей та розумового розвитку розуміти характер значення власних дій в період підписання договору і в повній мірі свідомо керувати ними та передбачати їх наслідки?

-Чи знаходився ОСОБА_5 на момент укладення договору дарування квартири за адресою Україна, АДРЕСА_1 від 28 квітня 2014 року в емоційному стані, а саме: страх, пригніченість, розгубленість, відчай, травматичний стрес, емоційний стрес і фрустрацію тощо, що суттєво вплинуло на його свідомість і поведінку?

-Чи знаходився ОСОБА_5 на момент укладення договору дарування квартири за адресою Україна, АДРЕСА_1 від 28 квітня 2014 року під впливом тяжких обставин, що склались в його житті на момент укладання договору?

В обгрунтування клопотання зазначив, що як свідчить медична документація ОСОБА_5 постійно скаржився на те, що в нього «постійно чумна голова», запаморочення , млявість , слабкість , «нерви як дріт» , періодично головні болі, що посилюються при незначному психоемоційному напруженні, погіршення пам'яті, неуважність, забудькуватість, дратівливість пригніченість, стійке безсоння, часті пробудження, хиткість при ходьбі, хронічну втому, загальну слабкість, постійний стан внутрішнього напруження, "тяжкість на душі" , вранці розбитість , «не покидає тривога , страхи » , болі і перебої в області серця , задишка при навантаженні , зниження апетиту, втрата у вазі. Одним із, видів стресових станів є травматичний стрес. Цей стан є інтенсивним та довготривалим і виникає у відповідь на сильні, несподівані, значущі для людини події, повязані з загрозою життю. Однією з психологічних характеристик травматичного стресу є усвідомленість травматичної події і стану, до якого ця подія призводить. Психологи встановили, що найбільш сильними є так звані «людські стресори». Найтяжчими подіями вважають: смерть одного із подружжя, смерть дитини, судовий розрив шлюбу, смерть близького родича, фізичну травму чи невиліковну хворобу, звільнення з роботи, вихід на пенсію, зміну в стані здоров'я члена родини, фінансові проблеми тощо. Сукупність цих тяжких для людини подій спричиняє інтенсивний і тривалий стрес з важкими наслідками. Інтенсивність стресу залежить не тільки від зовнішніх обставин, а й від особистісних властивостей людини, таких, як локус контролю, психологічна стійкість, самооцінка тощо. Однак слід зазначити, що при впливі несподіваних і особливо значимих для особи тяжких обставин роль індивідуально-психологічних властивостей є меншою, ніж за неінтенсивного, слабкого і поступового впливу стресорів. За таких обставин вважає, що ОСОБА_5 міг вчинити правочин під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, або внаслідок застосування фізичного чи психічного тиску.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти призначення по справі посмертної судово-психологічної експертизи.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд прийшов до наступного.

Згідно ухвали суду від 27.11.2014 року була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, згідно висновків якої встановлено, що ОСОБА_5 при житті в тому числі і 28.04.2014 року вивляв ознаки хронічного психологічного розладу в формі органічного розладу особистості, по своєму психічному стану на момент укладення договору дарування 28.04.2014 року ОСОБА_5 був здатен усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. Для проведення зазначеної експертизи судом були витребувані і надані усі історії хвороби ОСОБА_5, експертами були досліджені всі обставини на які посилається у своєму клопотанні позивач та на підставі досліджених даних, був наданий висновок. Нових даних позивач не надав.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" визначено, що психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Перше питання, яке ставить в своєму клопотанні позивач вже було вирішено під час проведення посмертної судово-психіатрічної експертизи.

Відносно другого та третього питання.

Як вбачається з позовної заяви предметом позову є визнання недійсним договору дарування на підставі ст. 225 ЦК України, тобто про визнання правочину вчиненого дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення свої дій та могла керувати ними. Також позивач посилається на ст. 233 ЦК України, що правочин вичнений особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах та на ст. 231 ЦК України, що правочин вичнений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони, або з боку іншої особи, оскільки завданням судово-психологічної експертизи є визначення рис характеру та індивідуально-психологічних особливостей, за таких обставин клопотання позивача про призначення вказаної експертизи не відповідає предмету спору та виходить за рамки позовних вимог.

За таких обтавин підстав для призначення посмертної судово-психологічної експертизи у суду немає.

Керуючись ст. 143 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

В клопотанні позивача ОСОБА_1 про призначення посмертної судово-психологічної експертизи у відношенні ОСОБА_5, померлого 18.05.2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_6