Справа № 266/3014/16-ц
Провадження № 2/266/943/16
19 жовтня 2016 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Дзюба М.В., з участю секретаря - Петрухіної Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, -
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 самовільно зайняла та використовує земельну ділянку загальною площею 0,0284га, що розташована по вул.. Велика Морська,65, під розміщення огорожі та контейнеру без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211,212 ЗК України. ОСОБА_1 було видано вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 30.07.2015р. №67/2015 та наданий час на усунення порушень - протягом 20 днів. 21.08.2015 року, після проведення додаткової перевірки спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради, вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та встановлено, що вимоги вказівки (попередження) №67/2015 від 30.07.2015 року відповідачем не виконано. 26.07.2016 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради втретє складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та встановлено, що вимоги вказівки (попередження) №67/2015 від 30.07.2015 року відповідачем не виконано До теперішнього часу порушення не усунені. У звязку з викладеним, просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від зведених споруд, привести її до придатного для використання стану, а також стягнути судові витрати.
Представник позивача за довіреністю Зінов*єв І.Г. у судове засідання не зявився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила,. Тому суд, за згодою позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0284 га, що розташована по вул.. Великій Морській, 65 в Приморському районі м. Маріуполя, входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської Ради. Маріупольською міською радою. Рішення про надання ОСОБА_1 земельної ділянки для розміщення споруд не приймалось, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні.
Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 30.07.2015 року, відповідачем самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0284 га, що розташована по вул.. Велика Морська, під розміщення огорожі та контейнеру (а.с. 6).
На підставі складеного акту перевірки відповідачу рекомендованим листом з повідомленням 03.08.2015р. була надіслана вказівка про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яку відповідач добровільно не виконала, про що свідчить акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.08.2015 року яким було встановлено, що відповідачем вимоги вказівки від 30.07.2015 р. №67/2015 не виконано, самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0284га, що розташована по вул.. Велика Морська,65, під розміщення огорожі та контейнеру (а.с.8).
Аналогічний акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким було встановлено, що відповідачем вимоги вказівки від 30.07.2015 р. №67/2015 не виконано, самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0284га, що розташована по вул.. Великій Морській,65, під розміщення огорожі та контейнеру, складено 26.07.2016 р. (а.с. 9).
Згідно з положеннями ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до ч.1 ст.116, ч.1 ст.125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно з абз.15 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.
Відповідно до п. б. ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до вимог ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Приймаючи до уваги те, що у відповідача ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій остання самочинно звела огорожу та встановила контейнер, ОСОБА_1 не зверталася у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання їй у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для організації споруд, а тому у передбаченому законом порядку вона не набула права користування цією ділянкою та зобов'язана звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку площею 0,0284 га з земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської ради, розташовану по вул.. Велика Морська, 65 у Приморському районі м. Маріуполя, привести її в придатний для використання стан шляхом знесення огорожі та контейнеру.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.376 ЦК України, ст.116,125,126,211,212 ЗК України, суд
Позов Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на якій розміщено огорожу та контейнер, загальною площею 0,0284 га із земель житлової та громадської забудови, підпорядкованих Маріупольській міській раді, що розташована по вул.. Велика Морська, 65 в Приморському районі міста Маріуполя, та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення огорожі та контейнеру.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради у відкшодування судових витрат 1378,00 гривень.
Копію судового рішення направити сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його отримання через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Дзюба М. В.