Справа № 338/1725/15-ц
Провадження № 22-ц/779/495/2016
Головуючий у 1 інстанції Гутич П. Ф.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 12 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов мотивувала тим, що вона та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04 серпня 2012 року в Солотвинській селищній раді. В шлюбі у них народився син ОСОБА_5 Сімейне життя не склалось, на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Дитина мешкає з нею, вона займається вихованням сина та матеріально його забезпечує. Відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, життям та здоровям сина не цікавиться. Самостійно створити дитині умови, необхідні для нормального фізичного та духовного розвитку вона не має можливості. Оскільки ОСОБА_2 зобовязаний відповідно до вимог ст. 180 СК України, надавати кошти на утримання неповнолітнього сина, отримує мінливий, нерегулярний дохід, то просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 1 200 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Рішенням Богородчанського районного суду від 12 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, починаючи з 24 листопада 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з відповідача 487, 20 грн. судового збору. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

На думку апелянта судом не враховано, що він забезпечував сімю, турбувався про дружину та дитину. Позивач не дозволяє бачитися та обмежила повністю його спілкування з дитиною. Дитину залишає в своєї матері ОСОБА_6 Кошти, які надаються на дитину, використовуються її матірю, у якої знаходиться банківська карта. Він не працює, жодних додаткових доходів у нього немає, а кошти, які у нього є, надає для дитини. Він не може сплачувати щомісячно 800 грн., а також не врахував те, що позивачу призначено державну допомогу на дитину.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно.

Вислухавши апелянта та його представника, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з наступних підстав.

В силу ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За приписами ст.ст. 10, 11 та 60 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), в якому батьками дитини зазначенні позивач та відповідач.

Дитина постійно проживає з матір'ю, що не оспорюється відповідачем.

Відповідач не працевлаштований, однак отримує нерегулярний мінливий дохід від періодичних тимчасових заробітків.

Задовольняючи позов, суд виходив з положень ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України, встановивши, що позивач потребує коштів на утримання дитини, вправі вимагати стягнення аліментів, а відповідач має можливість надавати кошти на утримання дитини, задовольнив позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 гривень щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення аліментів, у тому числі в твердій грошовій сумі, однак їх розмір у судовому рішенні не обґрунтований і суд, стягнувши 800 гривень аліментів щомісячно, порушив норми матеріального права.

Так, за змістом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так платника аліментів. При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Жодних доказів, які б свідчили про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, сторони не надали.

Апелянт стверджує, що позивач отримує допомогу при народженні дитини, він (апелянт) періодично виїжджає у республіку Польща на зоробітки та від цих тимчасових заробітків має мінливий нерегулярний дохід, розмір та періодичність доходу не вказує, аліментних зобовязань не має, а також відсутні інші обставини, визначені у ст. 182 Сімейного кодексу України як обставини, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» для дитини віком дo 6 років встановлений розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2016 пo 30 квітня 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1 228 грн., з 01 грудня 1 313 грн. на місяць.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком до 6 років.

Таким чином, враховуючи обставини справи, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Доводи апелянта про те, що при визначенні розміру аліментів суду слід врахувати ті обставини, що мати дитини не використовувала кошти, які надавав апелянт добровільно, на утримання дитини, мати дитини перешкоджає йому бачитися з дитиною та приймати участь у її вихованні, дитина проживає з бабою, а не з матірю, не заслуговують на увагу, оскільки для вирішення вказаних спорів передбачений інший порядок, встановлений Сімейним кодексом України, і ці обставини жодним чином не впливають на визначення розміру аліментів на утримання дитини, яка має право на мінімальний рівень забезпеченості.

Посилання апелянта на те, що мати дитини отримує соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» також не є обставиною, яка впливає на визначення розміру аліментів, оскільки ця обставина не виключає обовязку батьків дитини щодо утримання дитини на рівні, принаймні, мінімальної межі забезпеченості.

Доводи апелянта про те, що максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи стосується стадії виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки передбачений ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» також не приймаються судом. У Сімейному кодексі України, який визначає підстави, порядок та розмір стягнення аліментів, така норма відсутня. Крім того, апелянтом суду не надані жодні відомості про розмір його доходу, він обмежився лише поясненнями про те, що має певний нерегулярний та мінливий дохід внаслідок заробітків за кордоном, куди він виїжджає по мірі необхідності.

Отже, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини, колегія суддів виходить із розміру встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів, наданих сторонами.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що при розгляді вказаного позову мало місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів на утримання дитини.

В іншій частині судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки суд вірно визначився з характером правовідносин та із нормами закону, які підлягають застосуванню до даних правовідносин і дотримався норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богородчанського районного суду від 12 січня 2016 року змінити.

Зменшити розмір стягнених аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття з 800 гривень до 600 гривень щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_7

ОСОБА_8