Провадження № 2/219/407/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12.02.2016 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №GOENGA00000461 від 10.12.2007 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 72 516,90 грн.

Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 10.12.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір №GOENGA00000461, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21 675 грн., на термін до 10.12.2010 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання виконав, а в свою чергу відповідач порушив свої зобов'язання та станом на 02.10.2015 року має заборгованість в сумі 72 516,90 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 1218 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви.

Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 10.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №GOENGA00000461, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21 675 грн., на термін до 10.12.2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору (арк. с. 8-10).

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором №GOENGA00000461 (арк. с. 6-7).

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 02.10.2015 року має заборгованість у розмірі 72 516,90 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12 168,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3 960,64 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 699,12 грн.

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з Відповідачів на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 16828,32 грн.

Крім того, Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 51 997,30 грн.

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004)) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р місто Юнокомунарівськ Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу є необґрунтованим.

Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягають задоволенню частково в сумі 37 821,87 грн., яка нарахована за період до 14 квітня 2014 року.

Щодо вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) у сумі 250 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 3 441,28 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15.

З огляду на викладене вимоги щодо стягнення штрафу (фіксована частина) у сумі 250 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 3 441,28 грн. - задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, на підставі статей 256, 525, 526, 530, 611, 624, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 64, 74, 88,169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором №GOENGA00000461 від 10.12.2007 року у розмірі 16828,32 грн. 32 коп., з яких: заборгованості за кредитом у сумі 12 168,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3 960,64 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 699,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р 3111, МФО 305299, ) пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за за кредитним договором №GOENGA00000461 від 10.12.2007 року у сумі 37 821,87 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк»» до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 14 175,43 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 250 грн., штрафу (процентна складова) у сумі 3 441,28 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р 3111, МФО 305299, ) судові витрати в сумі 1218 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська