АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3598/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/292/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 27 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участі: представника Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4;

третьої особи - ОСОБА_5;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 травня 2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що внаслідок порушення третьою особою ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором №123/08-ІК/003 від 11.04.2008 року утворилась заборгованість в розмірі 77086,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1597427 грн. 55 коп.

За вище вказаним кредитним договором АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, надав указаній третій особі кредитних коштів у розмірі 35200 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком до 10 квітня 2018 року, а той зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Договорі. Також у цей же день між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким остання поручилась перед ним за виконання вказаною третьою особою взятих на себе кредитних зобовязань, яких останній не виконав, у результаті чого станом на 08.05.2015 року утворилась заборгованість у вказаній вище сумі, яка й підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, а також понесені судові витрати в сумі 3654 грн.

Рішенням суду від 28 жовтня 2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено неповне зясування обставин справи.

Зокрема суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки поручителя ОСОБА_3 у звязку з непредявленням до неї позову у 6-т місячний термін після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з третьої особи по справі - ОСОБА_5, оскільки відповідно до п.2.1.1 договору поруки кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту встановлений до 10.04.2018 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 з пропуском строку, встановленого ст. 559 ЦК України, оскільки у Банка виникло право на пред'явлення вимоги до відповідача як до поручителя за Договором поруки протягом шести місяців від дня звернення в 2011 році.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач (далі Банк) та третьою особою ОСОБА_5 було укладено договір кредиту №123/08-ІК/003 (далі Кредитний договір), за яким ОСОБА_5 було надано кредитних коштів у розмірі 35200 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних строком до 10 квітня 2018 року, а той зобовязався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти на умовах, визначених у Кредитному договорі

Разом з тим, 11 квітня 2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №123/08-ПР/002 (далі Договір поруки), за яким остання поручилась перед Банком за виконання третьою особою ОСОБА_5 взятих на себе кредитних зобовязань.

Також встановлено, що Банк, скориставшись правом на повернення кредиту достроково, предявив у 2011 році позов до третьої особи ОСОБА_5 про стягнення з нього заборгованості у повному обсязі за цим же Кредитним договором, який було задоволено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2011 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.3 кредитного договору, використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, предявивши у 2011 році позов до третьої особи ОСОБА_5 про стягнення з нього заборгованості у повному обсязі за цим же Кредитним договором, який було задоволено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2011 року.

Верховним Судом України у постанові № 6-190цс14 від 25.01.2015 року зроблено правовий висновок про те, що предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Крім того, Верховним Судом України у постанові № 6-263цс15 від 07.10.2015 року зроблено правовий висновок про те, що за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Умови договору поруки про його дію до повного виконання зобовязань за кредитним договором не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Аналіз частини четвертої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у цій нормі) не є строком захисту порушеного права (строком позовної давності), а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Якщо договір поруки припинився (у тому числі й на підставі непредявлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання), то інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що всі права та обовязки сторін за цим договором слід вважати припиненими.

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про припинення поруки поручителя ОСОБА_3 у звязку з непредявленням до неї позову у 6-т місячний термін після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з третьої особи по справі - ОСОБА_5, оскільки відповідно до п.2.1.1 договору поруки кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту встановлений до 10.04.2018 року спростовуються вище наведеним, та тим, що у Банка виникло право на пред'явлення вимоги до відповідача, як до поручителя за Договором поруки, протягом шести місяців від дня звернення в 2011 році з позовом до третьої особи ОСОБА_5 до суду про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором, проте таку вимогу Банк пред'явив, лише звернувшись до відповідача з позовом 19 травня 2015 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 559 ЦК України.

На підставі вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про припинення поруки поручителя відповідача за цим позовом, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: