номер провадження : 22-ц/775/1557/2016 Доповідач Жданова В.С.
Категорія 30
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ЖдановоЇ В.С.

суддів : Канурної О.Д., Осипчук О.В.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційні скарги Міністерства оборони України, прокуратури Донецької області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа: Моторне транспортне бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначав, що 01.02.2015року на автодорозі «Київ-Харків-Довжанське» біля м. Слов`янська Донецької області сталося ДТП, причиною якої було те, що механік водій військової частини польова пошта НОМЕР_1 м. Новоград Волинський молодший сержант ОСОБА_2 під час проходження військової служби, рухаючись по проїжджій частині вказаної автодороги, не впорався з керуванням бойової машини- виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем марки «NISSAN ALMERA» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП він, його донька та дружина отримали тілесні ушкодження, автомобіль отримав значні механічні пошкоджений. Висновком автотехнічної експертизи № 341 від 25.08.2015 року встановлено, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , який припустився порушень п.12.1 Правил дорожнього руху, кримінальне провадження від 01.02.2015року за ч.1 ст. 415 КК України було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення. З урахуванням уточнюючих вимог просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду 182824,77 грн. вартість ремонту пошкодженого автомобіля, судові витрати 12462,64 грн. та моральну шкоду 50000 грн., яка виявилась у моральних стражданнях через пошкодження майна, порушенні життєвих умов, стражданнях через пошкодження здоров`я.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, з Міністерства оборони України через Державну казначейську служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 182824,77грн., у відшкодування моральної шкоди 30000грн., судові витрати в сумі 12462,64грн.

В апеляційній скарзі відповідач Міністерство оборони України, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відомча реєстрація та облік транспортних засобів Збройних сил України не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, тому їх реєстрацію і облік здійснює уповноважений орган Міністерства оборони України. ДТП була скоєна за участю автомобіля позивача та БМП-2 під керуванням молодшого сержанта ОСОБА_2 механіка-водія військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( м. Новоград_Волинський ). Бойова техніка не підлягає експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, належить військовим частинам на праві оперативного управляння і не підлягає обов`язковому страхуванню. Відповідно до п.п. «а» п.41.1.ст.41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивльно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В обґрунтування того, що Міністерство оборони не є належним відповідачем, посилається на те, що водій БМП- молодший сержант ОСОБА_2 був військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка є самостійною юридичною особою, має окремі рахунки в установах Банку, штатні розсписи, що виключає відповідальність Міністерства оборони як центрального органу виконавчої влади. Оскільки кримінальне провадження по справі закрито через відсутність в діях водія складу злочину, передбаченому сит.415ч1 КК України та відсутні докази про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, то вина останнього є недоведеною, що виключає можливість стягнення матеріальної шкоди. Також відповідач заперечує проти стягнення 12300 грн. за відшкодування витрат, пов`язаних зі зберіганням автомобіля на автостоянці, що на його думку не було обумовлено необхідністю та заперечує проти стягнення маральної шкоди через відсутність доказів про наявність моральних страждань.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області також просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено с порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає на те, що вина водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є недоведеною, оскільки за наслідками ДТП ні вирок у кримінальній справі, ні постанова про адміністративне порушення не приймались. Факт порушення ДТП водієм повинен бути підтверджений певними засобами доказування, висновок судової автотехнічної експертизи не підтверджує суб`єктивну сторону правопорушення - особисту можливість водія БМП-2 вплинути на керування бойовою машиною в автодорожній ситуації. Прокурор вважає, що Міністерство оборони не є належним відповідачем, оскільки воно не є володільцем транспортного засобу, за участі якого військовослужбовцем вчинена ДТП при проходженні військової служби .Стягнення коштів з Державного бюджету України є помилковим, оскільки держава не несе відповідальність за наслідки ДТП, скоєного військовослужбовцем.

В судовому засіданні представник Міністерства оборони та представник прокурори Донецької області підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його адвокат Гуревич М.Г. просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав .

Стаття 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2015 року на автодорозі «Київ-Харків-Довжанське» біля м. Слов`янськ Донецької області сталася ДТП через те, що молодший сержант ОСОБА_2 механік- водій військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( м. Новоград Волинський) під час проходження військової служби та виконання військових обов`язків не впоровся з керуванням бойової машини, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «NISSAN ALMERA» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 , який належить йому на праві власності. Внаслідок ДТП водій та пасажири автомобіля марки «NISSAN ALMERA» отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до постанови Військової прокуратури сил антитерористичної операції Військової прокуратури Донецького гарнізону від 29.10.2015року кримінальне провадження від 01.02.2015року за ч.1 ст.415 КК України було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, водій БМП-2 ОСОБА_2 на час скоєння ДТП проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка підпорядкована Міністерству оборони України, скоїв ДТП при виконанні військових обов`язків, тому відповідальність по відшкодуванню спричиненої шкоди повинна бути покладена на Міністерство оборони України.

При розгляді справи суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вірно визначився з правовою нормою ст.. 1187 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, проте, зробив невірний правовий висновок, що Міністерство оборони України є належним відповідачем по даній справі і несе відповідальність за наслідки ДТП, яка спричинена водієм-механіком БМП- 2 ОСОБА_2 при керуванні БМП-2, який перебуває у оперативному управлінні військової частини польова пошта НОМЕР_1 м. Новоград-Волинський та перебуває на балансі цієї військової частини.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно приписів пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» : розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1187 ЦК України визначено - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 6 вищевказаного Пленуму надано роз`яснення, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що механік-водій БМП -2 молодший сержант ОСОБА_2 на час скоєння ДТП був військовослужбовцем 3 мвд 1мвз 6 мр 2 мб військової частини НОМЕР_3 ( польова пошта НОМЕР_1 ) м. Новоград-Волинський Житомирської області, проходив військову службу.

Згідно довідки №956/12 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) військова частина НОМЕР_3 ( польова пошта НОМЕР_1 ) має статус юридичної особи, місцезнаходження м. Новоград-Волинський Житомирська область, організаційно-правова форма - державна організація ( установа, заклад), вид діяльності - діяльність у сфері оборони.

Ст.. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно ст.. 3 Закону військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від17.10.2016 року БМП-2 № Е 08ЖТ7398(гусенична бойова машина піхоти, призначена для транспортування особового складу до переднього краю, підвищення його мобільності, озброєності та захищеності на полі бою в умовах застосування ядерної зброї та сумісних дій з танками в бою) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебувала на балансі військової частини польова пошта НОМЕР_4 м. Новоград-Волинський Житомирської області та належала військовій частині на праві оперативного управління.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що володільцем джерела підвищеної небезпеки БМП-2 № НОМЕР_5 є військова частина польова пошта НОМЕР_1 , яка відповідно до ст.1187 ЦК України повинна нести відповідальність по відшкодуванню шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_1 внаслідок порушення Правил дорожнього руху військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка має статус юридичної особи, місцезнаходження м. Новоград-Волинський Житомирська область.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами по справі визначені Міністерство оборони України та Державна казначейська служби України, третьою особою Моторне транспортне бюро України. Військова частина польова пошта НОМЕР_1 місцезнаходження м. Новоград-Волинський Житомирська область, в якості відповідача в позовній заяві не зазначена та під час розгляду справи судом на підставі ст..33 ЦПК України не вирішено питання про залучення до участі у справі військової частини в якості співвідповідача.

Оскільки при розгляді справи суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову за вказаних вище підстав.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, прокуратури Донецької області задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа: Моторне транспортне бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий

судді :