Справа № 136/134/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 16.06.2010 року померла його мати ОСОБА_2, яка була головою колгоспного двору, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Попівка, вул. Пролетарська, 29 (далі - колгоспний двір, будинковолодіння). Після її смерті відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті 06.05.2003 року вона склала особисте розпорядження (заповіт) на імя ОСОБА_3, яким заповіла йому вищевказане будинковолодіння, крім цього вона склала заповіт на імя ОСОБА_1 (позивача), яким заповіла йому земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП "Поділля" та майновий пай. Позивач спадщину прийняв в порядку визначеному частиною першою статті 1269 ЦК України. Інший спадкоємець за заповітом від прийняття спадщини відмовився подавши нотаріусу заяву в порядку, передбаченому частиною першою статтею 1273 ЦК України. Бажаючи одержати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у видачі нотаріального акту з тих підстав, що об'єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена, крім цього Свідоцтво про право власності на домоволодіння пошкоджено. Вказане стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, яким він просить визнати за ним право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування.

Представник позивача подав до суду заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідач подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, розгляд справи просила проводити у її відсутність.

Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення її розгляду, а тому ухвалює рішення на підставі зібраних у справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

16.06.2010 року в с. Попівка (Липовецького району Вінницької області) померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина.

На випадок своєї смерті 06.05.2003 року вона склала особисте розпорядження (заповіт, а.с. 39) на імя ОСОБА_3, яким заповіла йому житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Попівка, вул. Пролетарська 29, який згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 94 від 04.07.1990 року (а.с. 13) належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2 Також, вона склала заповіт (а.с. 38) на імя ОСОБА_1 (позивача), яким заповіла йому земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП "Поділля" та майновий пай.

З матеріалів Спадкової справи № 409/2010 слідує, що ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився подавши нотаріусу заяву (а.с. 29) в порядку, передбаченому частиною першою статтею 1273 ЦК України. Від прийняття спадщини також відмовився ОСОБА_4, син спадкодавця, який протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подав нотаріусу відповідну заяву. Позивач спадщину прийняв в порядку визначеному частиною першою статті 1269 ЦК України, підтвердженням чого є його заява (а.с. 27). Осіб, які мають обовязкову частку в спадковому майні і прийняли спадщину судом не встановлено.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки ОСОБА_2 в Свідоцтві про народження (а.с. 7) записана як його мати. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем на майно покійної.

Бажаючи одержати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у видачі нотаріального акту (а.с. 42) з тих підстав, що об'єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена, крім цього Свідоцтво про право власності на домоволодіння пошкоджено, у звязку з чим неможливо встановити текст документу. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду за захистом невизнаних прав.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Як вбачається зі змісту Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 04.07.1990 року (а.с. 13), яке записано в реєстровій книзі за № 94, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Попівка, вул. Пролетарська, 29 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_2. Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") єдиним членом колгоспного двору (с. Попівка, Пролетарська, 29) була ОСОБА_2, яка була записана його головою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Попівської сільської ради № 02-10/382 (а.с. 8).

Згідно ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України (пункт 6 постанови від 22.12.2005 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", далі-Постанова № 5), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки станом на 15.04.1991 року єдиним членом колгоспного двору була ОСОБА_2, вона є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Попівка, вул. Пролетарська 29.

Таким чином, оскільки позивач прийняв спадщину і є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 346, 1216-1218, 1220, 1223, 1234-1236, 1259, 1261, 1267, 1268 1270, 1273 1275, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57 60, 61 ч.1, 88, 158, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка настала 16.06.2010 року в с. Попівка (Липовецького району Вінницької області), на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Попівка, вул. Пролетарська 29, який належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 04.07.1990 року, яке записано в реєстровій книзі за № 94.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.І. Стадник