Провадження №2/521/1839/16
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.
при секретарі судового засідання Варналій К.О.,
відповідач не прибув.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житлом,-
В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житлом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира не приватизована та належить Місцевим радам, вона була виділена ОСОБА_2 та членам його сімї (позивачу, як дружині та їхньому сину ОСОБА_3), відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 9418, серії БО від 21.12.1990р.
Як вказує позивач, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.1995 року, шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано, з того часу відповідач залишив житло, забрав усі свої речі.
Позивач вказала, що вона не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за не проживаючу особу.
Крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Звязку з відповідачем позивач не має, ніяких стосунків з ним не підтримує.
Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_2,, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст. 76 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі доказів, що є в матеріалах справи.
Вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до ордеру за № 9418 серії БО від 21.12.1990 року на жиле приміщення, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, також ОСОБА_3 мають право на користування квартирою №30, корпус 2, в будинку № 56 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі. (а.с. 9)
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси № 2-565 від 11.04.1995 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 11)

Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 21.05.2015 року, в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12)

Відповідно до акту від 15.09.2015 року, завіреного начальником дільниці № 3 КП ЖКС «Черьомушки», відповідач в квартирі не проживає з 1995 року по теперішній час, особистих речей не має, житловим приміщенням не користується. (а.с. 13).

Також, під час слухання справи, у судовому засіданні були надані покази свідка.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в одному підїзді з позивачем. Вона мешкає на третьому поверсі а позивач на пятому поверсі. Свідок зазначила, що відповідач ОСОБА_2 багато років назад, скільки точно, вона не памятає, покинув сімю та з того часу в квартирі не мешкає, що з ним трапилося та де він мешкає, свідку невідомо.

Особу свідка ОСОБА_4 підтверджено її паспортом, в якому вказано місце її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, кв .30. (а.с.)

Таким чином, суд встановив, що відповідач не проживає в квартирі № 30, у зв'язку з чим його слід визнати втратившим право на користування зазначеною квартирою.

Отже, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Виконання вказаного рішення здійснюється у відповідності до норм чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про припинення права власності чи права користування житлом».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 лютого 2016 року.

Суддя: Н.В. Мирончук