Справа № 591/3618/16-ц
Провадження № 2/591/1907/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
при секретарі Кальченко М.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1Б
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Зарічний відділ у м. Суми Управління міграційної служби України, Управління міграційної служби України в Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
15 липня 2016 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є наймачем квартири за адресою: м. Суми, вул. Джерельна (колишня вул. Гайдара)АДРЕСА_1. У вказаній квартирі разом з ним зареєстрована піднаймач ОСОБА_3, яка не проживає в квартирі протягом останніх чотирьох років, так як виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач зазначає, що відповідач не оплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, не цікавиться цим житлом, чим порушуються його права як наймача даної квартири, а тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою.
Представник позивача ОСОБА_4 в суді позов підтримав повністю, пояснив, що його брат - позивач ОСОБА_2 деякий час проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 в спірному житловому приміщенні, однак після того, як у брата погіршився стан здоровя, він переніс інсульт, його співмешканка ОСОБА_3 залишила його та виїхала до Російської Федерації, де залишилась постійно проживати та утворила там іншу сімю, і повертатись не збирається.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання, однак будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подала.
Представники третіх осіб: Зарічного відділу у м. Суми Управління міграційної служби України, Управління міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не зявились, пояснень щодо позову чи заперечень не подали.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належить до державного житлового фонду, квартира не приватизована, і позивач ОСОБА_5 має право проживання та користування даною квартирою як наймач (член сімї померлого наймача) після смерті його матері ОСОБА_1, яка була первісним основним наймачем даної квартири (а.с. 6,7).
З документів, наданих позивачем суду, вбачається, що за позивачем ОСОБА_2 бронювалась житлова площа у квартирі АДРЕСА_3 (нині вул. Джерельна) в м. Суми у 1987 року та видавалось охоронне свідоцтво на бронювання житлової площі на період роботи ОСОБА_2 у районі Крайньої Півночі (а.с. 23-24)
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на даний час є наймачем квартири за адресою: м. Суми, вул. Джерельна (колишня вул. Гайдара)АДРЕСА_1. (а.с.5,9,23,24,25).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала у зазначеній квартирі як піднаймач (а.с.5).
Згідно пояснень представника позивача та свідків, ОСОБА_3 була цивільною дружиною позивача.
Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання управління ЦНАП Сумської міської ради від 01.08.2016 року, та довідки ТОВ «Сумитехнобудсервіс» від 20.05.2016 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 13).
Як вбачаться з довідок житлово-експлуатаційної організації ТОВ «Сумитехнобудсервіс» від 20.05.2016 року та від 18.08.2016 року, позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.11.1985 року, з 10.06.1973 року по 04.09.1984 року, та з 04.11.1992 року по теперішній час (а.с.5, 25).
Як вбачається з пояснень представника позивача ОСОБА_1Б, наданих ним в судовому засіданні, ОСОБА_3 це колишня співмешканка (цивільна дружина) його брата ОСОБА_2, починаючи з 2005 року вони зійшлась з братом і декілька років проживали спільно, і брат її зареєстрував у своєму житлі. Але три чи чот рити роки назад ОСОБА_3 покинула брата і виїхала на постійне проживання до РФ, і там залишилась. Реєстрація ОСОБА_3 у квартирі брата порушує його права, так як приходиться сплачувати комунальні платежі за особу, яка не проживає, а лише зареєстрована.
Допитані в суді свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є сусідами позивача, кожен окремо, суду пояснили, що ОСОБА_3 деякий час проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, так як була співмешканкою ОСОБА_2, але протягом останніх трьох років ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі і взагалі виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Рік назад син ОСОБА_3 забрав з квартири всі її речі, що там залишались та належну їй побутову техніку: пральну машину, мікрохвильову піч та інше.
В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між піднаймачем ОСОБА_3І та наймачем ОСОБА_2 про подальше користування відповідачкою квартирою, з якої вона виїхала.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.
Порядок вселення до жилого приміщення членів сімї наймача врегульований ст. 65 ЖК України, згідно якого наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в ому ж населеному пункті договір найм жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно роз'яснень п. 11 даної Постанови Пленуму, відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.
На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
В даній справі позивач ОСОБА_2 просить визнати відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в звязку з її виїздом на інше постійне місце проживання, тобто з підстави, передбаченої ст. 107 Житлового кодексу України.
Суду надано достатньо доказів, які свідчать про обрання ОСОБА_3 іншого постійного місця проживання, зокрема, це показання свідків про те, що ОСОБА_3 виїхала на постійне проживання до іншої держави, а саме до Російської Федерації до м. Санкт-Петербург, утворила там нову сім'ю, а її син забрав та вивіз всі належні їй речі та майно (одяг, побутову техніку) з квартири, де мешкає позивач ОСОБА_2
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідач ОСОБА_3 втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Джерельна (Гайдара) в м. Суми в звязку з її вибуттям на інше постійне місце проживання.
Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно усної заяви його представника.
На підставі ст.ст. 107, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Зарічний відділ у м. Суми Управління міграційної служби України, Управління міграційної служби України в Сумській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Джерельна (Гайдара) в м. Суми.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено у пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г.В.Кривцова