ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1536/15-ц
Провадження № 2/483/22/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2016 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.,

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

06 серпня 2015 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_1 Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 липня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R4B. За умовами Договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 74600 грн. на споживчі потреби, з кінцевим терміном повернення кредиту 23 липня 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплачувати проценти та комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту та пеню за порушення зобовязань за договором. Відповідач порушив умови кредитного договору та має заборгованість, яка відповідно до уточнених позовних вимог, станом на 22 липня 2015 року, з урахуванням інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, складає 84755 грн. 45 коп.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надійшла заява представника позивача, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23 липня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R4B, відповідно до п. 1 якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а також правилах споживчого кредитування фізичних осіб у сумі 74600 грн. на строк до 23 липня 2017 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних.

Згідно з п. 4.1 договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, №6586 у відділенні «Комсомольське ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів.

За змістом п. 4.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту, комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.

Кредит повертається, а проценти та комісія сплачуються позичальником 22 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невідємною частиною цього договору, та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.7 кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

У разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення (п. 5.1 договору).

Як вбачається з наданої до суду довідки, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 22 липня 2015 року складає 84755 грн. 45 коп., з яких: поточна заборгованість за кредитом - 47365 грн. 91 коп., прострочена заборгованість за кредитом 9272 грн. 16 коп., інфляційні втрати на прострочену заборгованість по кредиту 2455 грн. 88 коп., три відсотки річних на прострочену заборгованість по кредиту 113 грн. 24 коп.; прострочена заборгованість за відсотками 4418 грн. 85 коп., заборгованість за нарахованими відсотками 1150 грн. 35 коп., інфляційні втрати на прострочену заборгованість за відсотками 600 грн. 41 коп., три відсотки річних на прострочену заборгованість за відсотками 45 грн. 47 коп.; заборгованість за комісією 5042 грн. 96 коп., поточна заборгованість за комісією 1260 грн. 74 коп., пеня за прострочення сплати комісії - 3374 грн. 95 коп.; пеня за прострочення сплати процентів та кредиту 9654 грн. 53 коп. (а.с. 35).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Так, зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Зазначений правовий висновок щодо застосування норм ст. ст. 1048, 1050 ЦК України, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.

Суд погоджується та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує його при застосуванні вказаних вище правових норм.

Крім того, за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність за ст. 625 ЦК України - сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому, нараховані відповідно до вказаної статті кошти мають компенсаційний, а не штрафний характер і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку про стягнення з відповідача суми заборгованості з підстав порушення ним умов договору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що при подачі первісного позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 643 грн. 22 коп. та за збільшення позовних вимог доплатив 204 грн. 33, що в сумі складає 847 грн. 55 коп.

За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість по кредитному договору № R4B від 23 липня 2013 року станом на 22 липня 2015 року на загальну суму 84755 грн. (вісімдесят чотири тисячі сімсот пятдесят пять) 45 коп., з яких: поточна заборгованість за кредитом - 47365 (сорок сім тисяч триста шістдесят пять) грн. 91 коп., прострочена заборгованість за кредитом 9272 (девять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 16 коп., інфляційні втрати на прострочену заборгованість по кредиту 2455 (дві тисячі чотириста пятдесят пять) грн. 88 коп., три відсотки річних на прострочену заборгованість по кредиту 113 (сто тринадцять) грн. 24 коп.; прострочена заборгованість за відсотками 4418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 85 коп., заборгованість за нарахованими відсотками - 1150 (одна тисяча сто пятдесят) грн. 35 коп., інфляційні втрати на прострочену заборгованість за відсотками 600 (шістсот) грн. 41 коп., три відсотки річних на прострочену заборгованість за відсотками - 45 (сорок пять) грн. 47 коп.; заборгованість за комісією - 5042 (пять тисяч сорок дві) грн. 96 коп., поточна заборгованість за комісією 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) грн. 74 коп., пеня за прострочення сплати комісії - 3374 (три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 95 коп.; пеня за прострочення сплати процентів та кредиту 9654 (девять тисяч шістсот пятдесят чотири) грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в рахунок відшкодування судових витрат 847 (вісімсот сорок сім) грн. 55 коп.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: