Справа № 490/4856/16-ц
н/п 2/490/2143/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Головацькому О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обов'язків забудовника на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просили встановити факт прийняття ними в порядку спадкування за законом спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1, а також визнати за ними права та обов'язки забудовника вказаної земельної ділянки з правом оформлення відповідних правовстановлюючих документів, включивши земельну ділянку до складу спадкового майна.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із зазначеної вище земельної ділянки. ОСОБА_1 як донька померлого є спадкоємицею за законом першої черги, і фактично разом з ОСОБА_2 вступила в управління та володіння спадковим майном, однак у передбачений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини.

За такого, нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим вони і звернулися до суду із даним позовом.

Позивачі у судове засідання не з'явилися. При цьому, від їх представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення.

Представник відповідача до суду не з'явився, надав до суду заяву, в якій також просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах доказів та відповідно до вимог законодавства.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що відділом реєстрації актів громадянського стану міста Миколаєва Миколаївської області 01 серпня 1992 року зроблено запис за № 07.

За життя спадкодавця рішенням виконавчого комітету Тернівської сільської ради народних депутатів № 118 від 28.12.1990 року ОСОБА_3 було надано у безстрокове користування земельну ділянку за вищезазначеною адресою під будівництво індивідуального житлового будинку.

На виконання даного рішення між ОСОБА_3 та виконкомом Тернівської сільської ради народних депутатів 17 квітня 1991 року було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, а ОСОБА_3 відведено земельну ділянку за вказаною адресою та покладено обов'язок побудувати двоповерховий житловий будинок.

Згідно з довідкою, виданою Головним управлінням архітектури і містобудування м. Миколаєва, ОСОБА_3 було надано термін до 12 березня 1993 року розробити індивідуальний проект житлового будинку відповідно до чинних ДБН, житловою площею не більше 80 кв. м, а також затвердити проект та генеральний план з урахуванням будов прилеглих домоволодінь.

Крім того, з акту від 20.03.1991 року вбачається, що представником Головного управління архітектури і містобудування м. Миколаєва на підставі вищезазначеного рішення виконкому № 118 проведено відведення в натурі вищезазначеної земельної ділянки в користування ОСОБА_3

В той же час, за життя ОСОБА_3 не розпочав будівництво індивідуального житлового будинку, державного акту на право власності на земельну ділянку не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_3 набув прав та обов'язків забудовника вищезазначеної земельної ділянки, які на час смерті він не реалізував. За такого, вказані права та обов'язки увійшли до складу спадщини.

Спадкоємицею першої черги після його смерті є позивачка ОСОБА_1, яка є донькою померлого, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1.

Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 немає.

Онук спадкодавця - ОСОБА_2 21 травня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса ММНО ОСОБА_4 з питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріально дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачами не було надано документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини, а також через пропущення строку для прийняття спадщини.

У зв'язку з цим позивачі і звернулися до суду із даним позовом.

При цьому суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 помер до набрання чинності ЦК України, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 року).

Згідно зі ст. 524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не залишив, існують підстави для здійснення спадкування за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що позивачка після смерті батька постійно здійснювала догляд за земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 за життя не здійснив забудову вищезазначеної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що до його спадкоємиці (ОСОБА_1.) перейшли права та обов'язки забудовника земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1 із правом оформлення правовстановлюючих документів.

В той же час, суд не може встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, оскільки він не є спадкоємцем за законом першої черги, а тому відповідно до положень цивільного законодавства права на спадщину після смерті ОСОБА_3 не має.

За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з чим слід встановити факт прийняття ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді прав та обов'язків забудовника земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді прав та обов'язків забудовника земельної ділянки, заг. площею 600 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН