Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Аніловській Буалю Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Галицького районного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, Львівсь4ого міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справи України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту ,-

В С Т А Н О В И В :

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 за участю третіх осіб Галицького районного відділу ДВС ЛМУЮ, Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Л/о, ВДВС Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про зняття арешту з квартири №13 в будинку № 6/8 на пр. Свободи у м. Львові, покликаючись на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 04.04.2007 року було укладено укладений кредитний договір № LVH9GK00000162. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 04.04.2007 року було укладено договір іпотеки № LVH9GK00000162, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №13 в будинку №6/8 на пр.Свободи у м.Львові, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО №551 від 03.04.2007 року. Відповідач взятих на себе обовязків з погашення кредиту не виконав, відтак виникла необхідність реалізації іпотечного майна. Проте, позивачу стало відомо, що на іпотечне майно постановами державних виконавців накладені арешти, що перешкоджає реалізації іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відтак просить суд звільнити з- під арешту предмет договору іпотеки, а саме: квартиру №13 в будинку № 6/8 на пр. Свободи у м. Львові та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник позивача в останнє судове засідання не зявився, про причини про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заперечив. Просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 04.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБак» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № LVH9GK00000162 (а.с.6-8).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 04.04.2007 року було укладено договір іпотеки квартири (а.с.8-11), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав возивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: 2 кімнатну квартиру, загальною площею 61,9кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Як вбачається із витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.20) договір іпотеки, як заборона на нерухоме майно, зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 04.04.2007 року о 13.17 год. за реєстраційним № 4751771.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника позивача даними в судовому засіданні, позивачу стало відомо, що за постановами про накладення арешту та заборони на його відчуження, відкриття провадження та арешту від 17.11.2009 року, 28.09.2010 року, 17.02.2009 року та 09.02.2011 року, на переданий в іпотеку предмет застав накладено арешт та заборонено його відчужувати. Публічне обтяження зареєстровано 25.12.2009 року, 29.09.2010 року, 07.10.2010 року, 25.01.2011 року та 14.02.2011 року відповідно (а.с.16 звор., 17, 17 звор., 18, 18 звор., 19).

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Суд не бере уваги покликання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, оскільки майно, якого стосується спір, є його приватною власністю.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним з ОСОБА_1, на пріоритетне задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, - вищезазначене майно квартиру №13 в будинку №6/8 на пр. Свободи у м.Львові, слід звільнити з-під арешту.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 572, 574, 575 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст.54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 при виконанні ухвали Галицького районного суду м. Львова від 17.11.2009 року у справі № 2- 2326, 2 кімнатну квартиру, загальною площею 61,9 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, належну на праві власності ОСОБА_1.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 28.09.2010 року, 2 кімнатної квартиру, загальною площею 61,9 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, належну на праві власності ОСОБА_1.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 17.02.2009 року 2 кімнатну квартиру, загальною площею 61,9 кв.м, житлова площа 30,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, належної на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 107,30 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.