АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5347/16 Справа № 205/8764/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Басова Н. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Дніпро

12 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Акціонерний

комерційний промислово-інвестиційний банк»,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа - боржник ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося до суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання Державної виконавчої служби України про визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби, визнання незаконною постанову про повернення виконавчого документа з послідуючим її скасуванням та відновлення виконавчого провадження /т.І, а.с.1-4, 20-23/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року в задоволенні даної скарги відмовлено /т.ІІ, а.с.28-30/.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права /т.ІІ, а.с.32-41/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 38 023 775, 47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 36 043 541, 10 грн., заборгованості за простроченими процентами з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 1 802 413, 49 грн., заборгованості по простроченій комісії з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 44 759, 60 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту по графіку у розмірі 37 855, 19 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 92 892, 92 грн., пені за несвоєчасне погашення комісії за управління та обслуговування кредитної лінії у розмірі 2 313, 17 грн.., а також судовий збір у розмірі 1 700 грн., а всього 38 025 475, 47 грн.

На виконання вказаного рішення судом першої інстанції 19 вересня 2012 року було видано виконавчий лист на підставі якого було 02 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження № 35029390 /т.І, а.с.6-7, 27/.

Постановою від 15 листопада 2012 року виконавчий лист №2/422/1708/12 від 19 вересня 2012 року про примусове стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості по кредитному договору за рішенням суду, було повернуто на адресу суду на підставі ст.ст.48 ч.1, 50 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав відновлення строку для подання апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення, за яким видано виконавчий документ та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду /т.І, а.с. 93-94/.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення суду від 04 вересня 2012 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року було постановлено ухвалу про залишення без змін оскаржуваного рішення.

Також ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року залишено без змін.

У грудні 2014 року ТОВ «Авіто Дніпро» звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2012 року та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2014 року відкрито провадження за даною скаргою, та ухвалою від 18 грудня 2014 року справу призначено до апеляційного розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року апеляційне провадження у цивільній справі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором поруки зупинено.

Під час судового розгляду даної справи у всіх зазначених інстанціях ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» приймало участь та надавало відповідні письмові пояснення та заперечення.

Між тим, у жовтні 2014 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання Державної виконавчої служби України про визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби, в якій просив поновити строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документа від 15 листопада 2012 ВП №35029390, визнати неправомірними дії Відділу ПВР ДВС України по не направленню на його адресу постанови про повернення виконавчого документа від 15 листопада 2012 ВП №35029390, про повернення зазначеної постанови не у передбачений ч.3 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» триденний строк, визнання незаконної цієї постанови з послідуючим її скасуванням та відновлення виконавчого провадження ВП №35029390 /т.І, а.с.1-4, 20-23/.

Вказану скаргу заявник обґрунтовує тим, що у провадженні державного виконавця знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист №2/422/1708/12 від 19 вересня 2012 року, виданий на виконання рішення від 04 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 023 775,47 грн. Разом з тим, 22 вересня 2014 року при ознайомленні з матеріалами цивільної справи про стягнення даної заборгованості було виявлено постанову від 15 листопада 2012 року про повернення виконавчого документу про існування якої заявнику раніше було не відомо. Посилаючись, що копію цієї постанови на теперішній час банком отримано не було, чим було порушено передбачені законом строки, просить задовольнити дану скаргу.

Відмовляючи у задоволені даної скарги суд першої інстанції виходив з того, що право скаржника не є порушеним і тому не підлягає захисту, оскільки рішення суду від 04 вересня 2012 року, за яким видано виконавчий документ, на час розгляду даної скарги не набрало законної сили та переглядається у апеляційному порядку, тому відсутні підстави визнання незаконної постави про повернення виконавчого листа.

Частиною 1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Щодо порушення строків визначених законом для надіслання постанови виконавчого провадження, обставини зазначені в скарзі не знайшли свого підтвердження під час її розгляду та спростовуються матеріалами справи. Також слід зазначити, що у постанові від 02 листопада 2012 року про відкриття виконавчого провадження ВП №35029390 за заявою банку про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором, копія якої надсилалася сторонам, надавалася електронна адреса і ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження. Тобто, стягувач мав повну можливість скористатися Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та дізнатись про хід виконання рішення суду від 04 вересня 2012 року. Крім того, банк був усвідомлених про хід розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки приймав участь у судах як першої інстанції так і апеляційної та касаційної при перегляді рішення від 04 вересня 2012 року.

Встановивши зазначені обставини з урахуванням зібраних доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

А відтак доводи апеляційної скарги про порушення процесуального та матеріального права є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення є правильним по суті, постановлено з дотриманням вимог матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Петешенкова М.Ю.