Справа № 149/3083/15-ц Провадження № 22-ц/772/501/2016Головуючий в суді першої інстанції Войнаревич М. Г.
Категорія 59Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Якименко М.М., Колоса С.С.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю ОСОБА_2, його представника Поворознюка Б.М., державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтва про право на спадщину, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, мотивуючи його тим, що 05.04.2003 року, відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування частини житлового будинку, дід ОСОБА_6 подарував 67/100 частини цілого жилого будинку з відповідними господарчими будівлями позивачу, що знаходиться в АДРЕСА_1. Оскільки на момент укладення договору позивач був неповнолітнім, то згоду на його укладення надала його матір ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із частини житлового будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. На протязі 6-ти місяців після його смерті позивач, у відповідності до ст. 1266 ЦК України, за правом представлення, звернувся до Хмільницької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Батько позивача ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. У батька було двоє дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Бабка ОСОБА_10, як пережила дружина померлого спадкодавця, звернулась до Хмільницької міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку у спільному майні подружжя на майно, набуте під час зареєстрованого шлюбу із спадкодавцем.

Листом від 25.09.2015 року державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Було зроблено запити до Державного нотаріального архіву Вінницької області та до КП «ВООБТІ».

Після отримання дубліката договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Вінницької області, згідно якого спадкодавцю ОСОБА_6 на момент смерті належало на праві власності 33/100 частини житлового будинку, позивач звернувся повторно до державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань C.B. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті свого діда.

Однак дубліката правовстановлюючого документу та листа КП «ВООБТІ» державний нотаріус не прийняла. постановою від 02.10.2015 року за № 496/02-17, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також зазначено, що неможливо визначити склад спадкового майна, на частку якого слід видавати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що пережила дружина спадкодавця до цього часу не звернулась за отриманням свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, порядок отримання якого передбачений п. 2 Глави 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_5 та його представник адвокат Поворознюк Б.М. надали заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили скасувати постанову державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань C.B. від 21.10.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину та зобов'язати державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань C.B. видати свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину задоволено частково.

Скасовано постанову державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань C.B. від 21 жовтня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зобов'язано державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань C.B. видати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. ставиться питання про скасування рішення суду, та про постановлення нового, про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільник реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 59.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.07.2011 року реєстраційний запис № 51497153 внесено прізвище спадкодавця ОСОБА_6

Судом встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 08.02.1993 року, актовий запис № 126.

05.04.2003 року, відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування частини житлового будинку ОСОБА_6 подарував позивачу 67/100 частини цілого жилого будинку з відповідними господарчими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 25.08.2004 року, що знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 є власником 67/10 житлового будинку, а ОСОБА_6 є власником 33/100 житлового будинку. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 28.09.2015 року, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5

Факт належності спадкодавцю майна підтверджується дублікатом договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, який було пред'явлено нотаріусу.

З огляду на наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що у державного нотаріуса не було правових підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщини за законом.

При цьому слід зазначити і те, що чинним законодавством, зокрема ЦК України, Законом України «Про нотаріат» не передбачено у який термін повинна переживши дружина звернутись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про частку у спільному майні подружжя.

Єдиною засторогою є те, що згідно глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя видається у разі смерті одного з подружжя.

Як вбачається із листа державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори від 02.10.2015 року № 496/02-17 крім позивача, із заявою про прийняття спадщини звернулась пережила дружина померлого ОСОБА_10. Син ОСОБА_13 від належної йому частки у спадщині відмовився на її користь, а дочка ОСОБА_14 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Пережила дружина померлого ОСОБА_10 по теперішній час не звернулась за отриманням свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Постановою від 21.10.2015 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань C.B. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, оскільки переживша дружина не отримала свідоцтва про право на частку в спільному майні і неможливо встановити склад спадкового майна.

Вказана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню так як відповідно до ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат" державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Аналогічна норма зазначена і в п. 1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_5 звернувся в суду до Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області, інших відповідачів у позові не зазначено і клопотань про їх залучення до участі у справі не заявлялось, тому посилання на те, що суд не залучив до участі у справі інших спадкоємців не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваним рішенням не зачіпаються будь-які їх права та законні інтереси на спадщину, а ОСОБА_15 взагалі не заявляла свого права на спадщину в установлений законом строк (про стверджує нотаріус), тому правових підстав для доручення до участі у справі у суду першої інстанції не було. Вказане узгоджується також з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: С.С. Колос

М.М. Якименко

/підписи/

з оригіналом вірно: