АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 664/3136/15-ц Головуючий в І інстанції Никифоров Є.О.
Номер провадження 22-ц/791/426/16 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою органу опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від «10» грудня 2015 року в справі за позовом органу опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про припинення функціонування прийомної сімї та розірвання договору про влаштування дитини до прийомної сімї,

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом зазначаючи, що 25 квітня 2008 року голова Цюрупинської районної державної адміністрації виніс розпорядження №354 «Про створення прийомної сімї на базі родини ОСОБА_7 та влаштування на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_8 та ОСОБА_5В.», на підставі якого з відповідачами в цей же день був укладений письмовий договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сімї.

Згідно цьому договору, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли на виховання та спільне проживання дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_5 й взяли на себе обовязок створити їм належні умови для їх всебічного розвитку, захищати дітей та нести за них передбачену законом відповідальність.

В серпні 2015 року служба у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації виявила, що прийомні батьки виїхали на роботу за кордон без попередження про це орган опіки та піклування й цей факт вони розцінюють як ухилення від виховання дитини прийомними батьками, свідоме нехтування ними своїми обовязками, тому позивач просив суд припинити функціонування прийомної сімї на базі родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7, розірвати договір №6-05/24 «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сімї», укладений 25 квітня 2008 року між Цюрупинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Рішенням від 10 грудня 2015 року суд відмовив у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі орган опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що суд першої інстанції хибно витлумачив й застосував норми матеріального права, дав неправильну оцінку зібраним у справі доказам та постановив у звязку з цим помилкове рішення.

Заперечуючи проти викладених в апеляційній скарзі доводів, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 просять її відхилити, а рішення суду як законне й справедливе залишити без змін.

Заслухавши доповідача, і осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням від 31 березня 2008 року Дніпровський районний суд м.Херсона позбавив батьківських прав ОСОБА_9 відносно малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради своїм рішенням №258 від 11.04.2008 року встановив малолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_5 статус дітей, позбавлених батьківського піклування, й ухвалив влаштувати їх до державного дитячого закладу на повне державне утримання.

Розпорядженням голови Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області №354 від 25.04.2008 року вирішено створити на базі родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийомну сімю за адресою: Херсонська область, м.Цюрупинськ, вул. Голопристанська,34.

Влаштувати для спільного проживання та виховання у прийомну сімю на базі родини ОСОБА_6 позбавлених батьківського піклування дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_5

На виконання цього розпорядження 25 квітня 2008 року між Цюрупинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був укладений письмовий договір №6-05/24 «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сімї», за умовами якого останні прийняли на виховання та спільне проживання ОСОБА_8, ОСОБА_5, зобовязалися створити належні умови для всебічного розвитку дітей, одержання ними освіти, підготовки до самостійного життя та праці, захищати їх права і інтереси й зобовязалися нести відповідальність за прийомних дітей згідно із законодавством.

Друга сторона правочину взяла на себе обовязок забезпечити соціальне супроводжування прийомної сімї, щорічне безоплатне медичне обстеження дітей, а також здійснювати координацію діяльності відповідних районних (міських) установ та організацій, повязаних із захистом прав дітей, й нести відповідальність за функціонування прийомної сімї згідно із законодавством.

Відповідно до розпорядження голови Цюрупинської районної державної адміністрації від 23.11.2012 року №651, з цієї дати припинено перебування в прийомній сімї на базі родини ОСОБА_7 ОСОБА_8 у звязку з досягненням ним повноліття й бажання хлопця продовжити навчання у Херсонському морському коледжі на повному державному забезпеченні.

Актами обстеження умов проживання, складеними спеціалістами органів опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації 23 липня та 25 серпня 2015 року, зафіксовано, що на момент обстеження умов проживання ОСОБА_5 прийомні батьки були відсутні, дитина проживала разом з матірю ОСОБА_6 ОСОБА_10

27.08.2015 року голова Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області видав розпорядження №401 про вилучення малолітньої ОСОБА_5 з прийомної сімї ОСОБА_6, а 28.08.2015 року №405 про тимчасове влаштування її на виховання та спільне проживання до прийомної сімї ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не встановив фактів ухилення прийомними батьками від виховання прийомної дитини ОСОБА_5, свідомого нехтування ними своїми обовязками й вказаних в позові підстав, з якими позивач повязував припинення функціонування прийомної сімї, й, як наслідок цього, розірвання чинного договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сімї, тому правомірно відмовив у задоволенні позову з наведених в рішенні суду підстав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, вважає їх правильними й такими, що відповідають встановленим у справі обставинам, певним нормам Сімейного кодексу України та спеціальним нормам, які регулюють спірні правовідносини.

Викладені в апеляційній скарзі твердження апелянта про те, що місцевий суд виходив лише з загальновідомих обставин справи і не дав належної правової оцінки незаперечним, з його точки зору, фактам ухилення відповідачів від виконання покладених на них обовязків щодо виховання прийомної дитини та невірно витлумачив і застосував положення матеріального права до правовідносин, що склалися між сторонами в результаті порушень прав малолітньої прийомної дитини, не знайшли свого підтвердження при перегляді справи судом апеляційної інстанції.

Доказів про те, що мав місце факт порушення прав малолітньої дитини з боку відповідачів як прийомних батьків матеріали справи не містять, не встановлено цього і судом апеляційної інстанції, який перевіряв ці доводи апелянта, безпосередньо заслухав з цього приводу особисту думку прийомної дитини ОСОБА_5, яку врахував зі встановленими у справі обставинами та наданими сторонами доказами.

Визначальним фактором у спірних правовідносинах є доля і інтереси дитини, яка повинна зростати в умовах турботи, поваги й шановливого ставлення до неї. При вирішенні спору, насамперед враховувалися інтереси дитини, а також сталі тривалі нормальні й доброзичливі стосунки в прийомній сімї між батьками за їх правовим статусом та позбавленого батьківського піклування малолітньою ОСОБА_5

Ухилення прийомних батьків від виконання покладених на них договором й законом обовязків за приписом ч.2 ст. 256-2 Сімейного кодексу України в чинній його редакції, яка не містить будь-якого виключення, за правовим визначенням не встановлено.

Не містить й застереження договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сімї щодо дії положень ч.5 ст. 150 Сімейного кодексу України, що доводило б обґрунтованість заявленої позивачем вимоги та було підставою для його розірвання.

Зміст договору не містить детальної регламентації прав та обовязків прийомних батьків, ухилення від виконання яких чи порушення його умов давало б підстави стороні правочину порушувати питання про його розірвання з підстав, визначених законом.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що оскаржене ним рішення ухвалене всупереч положенням Конвенції про права дитини й те, що воно не відповідає найкращім інтересам малолітньої ОСОБА_5, оскільки вони ґрунтуються лише на його оціночних субєктивних судженнях, як сторони у спорі, з хибним тлумаченням певних її норм стосовно встановленим у цій справі обставинам.

Суд оцінив належність, допустимість і достовірність наданих сторонами за правилами ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказів, а також достатність та взаємний звязок їх у сукупності.

Доводи апелянта щодо неправильної оцінки судом зібраних у справі доказів та невідповідність покладених в основу рішення висновків суду фактичним обставинам справи позбавлені правового обґрунтування і не були підтверджені безпосередньо при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані ними докази, яким дав правильну оцінку, та постановив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307-308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Цюрупинської районної державної адміністрації відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.П. Стародубець

Судді: Л.П. Воронцова

ОСОБА_3