Провадження № 2/522/897/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж..А.

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

В лип ні 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. у загальному розмірі 10606,12 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,055629 грн. за 1 дол. США) на 15.06.2015 р. становить 223352,47 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 9303,94 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 195930,08 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 731,23 дол. США, що еквіваленті по курсу НБУ становить 15398,85 грн.; нарахована пеня за прострочення сплати кредиту 570,95 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 12023,54 грн.), посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань за цим договором щодо повернення кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

Представник позивача ОСОБА_1 просила розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні 16 листопада 2015 року визнали позов (а.с.45-46).

Однак відповідач ОСОБА_3 не повідомила суду причину своєї неявки в судове засідання 29 березня 2016 року, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_4 про виклик його до суду на 29 березня 2016 року, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом установлено, що згідно з договором «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. відкрите акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «Надра», назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «Надра», надало ОСОБА_3 кредит в сумі 20250,00 дол. США на придбання автотранспортного засобу, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 14,5 % на рік, які нараховуються за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 04.11.2014 р.

Проте ОСОБА_3 до теперішнього часу не виконала свої зобов'язання цим кредитним договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитом розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

Пунктом 5.1. цього договору визначено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Через невиконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобовязань перед позивачем за цим кредитним договором, її заборгованість за цим договором станом на 15.06.2015 р. склала у загальному розмірі 10606,12 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,055629 грн. за 1 дол. США) на 15.06.2015 р. становить 223352,47 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 9303,94 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 195930,08 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 731,23 дол. США, що еквіваленті по курсу НБУ становить 15398,85 грн.; нарахована пеня за прострочення сплати кредиту 570,95 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 12023,54 грн.).

З огляду на наведене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_3

Відповідно до п.3.2. згаданого кредитного договору, наданий кредит ОСОБА_3 забезпечений порукою відповідача ОСОБА_4

Згідно п.п. 3.2.2., 3.2.4. цього договору, поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що ї позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне права банка вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у бідь0якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, та і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Пунктом 8.5. цього договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, можна зробити висновок, що у договорі «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. не встановлено строку припинення поруки.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вказаний строк може бути передбачений в договорі (договірний строк) або визначений в законі (законний строк). За відсутності відповідної договірної умови слід застосовувати строки, передбачені у ч. 4 ст. 559 ЦК України. Законний строк може бути різної тривалості: 6 місяців - для зобов'язань з визначеним строком виконання та 1 рік - для зобов'язань, строк виконання яких не визначений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є припиняючим, що принципово впливає на вирішення ряду питань:

1) його закінчення є підставою для припинення поруки;

2) у випадку пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених у ст. ст. 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України;

3) суд зобов'язаний самостійно застосовувати норми про строк на відміну від строку позовної давності, який застосовується судом за заявою сторін;

4) у випадку, якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно одержаного кредитором;

5) встановивши факт закінчення строку, суд відмовляє кредитору в позові за відсутністю у нього права вимагати стягнення боргу з поручителя, що припинилося у зв'язку з його спливом.

Як випливає із ч. 4 ст. 559 ЦК України, в межах зазначеного строку кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобов'язання. Виходячи із того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, варто зазначити, що і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Практика цивільного права відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року, що набула сили правового висновку, також виходить з того, що згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова цього договору про його дію до повного виконання позичальником і поручителем своїх зобов'язань перед банком за цим договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України.

Оскільки, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. (строк в договорі не встановлений), так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, підлягає обчисленню з 04.11.2014 р., тобто шестімісячний строк спливає 04.05.2015 р.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 17.07.2015 р., тому позовні вимоги позивача до ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Судом установлено що постаново Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 ПАТ «КБ «Надра» було віднесено до категорії неплатоспроможних, й наступного робочого дня виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запровадила в ПАТ «КБ «Надра» тимчасову адміністрацію з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р. та призначила уповноважену особу Фонду, а в подальшому строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра» було продовжено Фондом до 05.06.2015 р включно.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.06.2015 року № 113 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 05.06.2015р. по 04.06.2016р. включно.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2233,52 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Надра» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН : НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 27.02.1998 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «Надра» (вул.Артема, буд.15, м. Київ, 04655, к/р 0001, МФО 328975, ЄДРПОУ 2098667) заборгованість за договором «Автопакет» № ОД19/11/2007/840-К/72 від 06.11.2007 р. у загальному розмірі 10606 (десять тисяч шістсот шість) дол. США 12 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ (21,055629 грн. за 1 дол. США) на 15.06.2015 р. становить 223352 (двісті двадцять три тисячі триста пятдесят дві) грн. 47 коп. (з яких : заборгованість по кредиту 9303,94 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 195930,08 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 731,23 дол. США, що еквіваленті по курсу НБУ становить 15398,85 грн.; нарахована пеня за прострочення сплати кредиту 570,95 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 12023,54 грн.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2233 (дві тисячі двісті тридцять три) грн. 52 коп.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко