Справа № 186/2268/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С. ,

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 на дії державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Першотравенського міського суду зі скаргою на дії державного виконавця, прохало суд визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в частині винесення постанов про накладення штрафу №50473379 від 13.06.2016 року та від 23.06.2016 року та скасувати їх.

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що Першотравенським міським судом Дніпропетровської області видано 02.03.2016 року виконавчий лист №186/2268/13-ц, яким зобовязано ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти у розмірі 1838,40 грн.

Про те, що за даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо 21 березня 2016 року.

20 липня 2016 року на адресу Банку надійшли постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення штрафу від 13.06.2016 року на ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1020,00 грн. та від 23.06.2016 року у розмірі 2010,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії.

Вважають, що постанови про накладення штрафу є такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з наступних підстав.

ПАТ КБ «Приватбанк» отримав дві постанови про накладення штрафу 20 липня 2016 року, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прав боржника, який не встиг би фізично виконати дані постанови, що свідчить про факт їх винесення в один день різними датами, які необхідні були державному виконавцю.

Також державним виконавцем в постанові не вірно вказано найменування, повна адреса та ідентифікаційний код стягувача, що порушує норми п.3 ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження, а саме в постанові зазначено стягувачем ОСОБА_3, тоді, як штраф стягується на користь держави

У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, направив суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд їх задовольнити.

Державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд скарги за його відсутності з урахуванням наданих ним заперечень відповідно до яких 15 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 50473379. Боржникові надано семиденний строк для самостійного виконання рішення суд. Копія постанови у той же день направлена сторонам виконавчого провадження.

ПАТ КБ «Приватбанк» отримав зазначену вище копію постанови 21 березня 2016 року.

13 червня 2016 року державним виконавцем було встановлено, що рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року не виконано, про що було складено відповідний акт. Таким чином з дня отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження до дня накладення державним виконавцем штрафу сплинуло більше семи днів для самостійного виконання рішення суду.

23 червня 2016 року державним виконавцем повторно було встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що було складено відповідний акт.

Крім того відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника та стягувача покладається обовязок протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. Станом на 05.09.2016 року боржник або стягував не повідомляли державного виконавця про повне або часткове виконання рішення суду.

У звязку з невиконанням рішення суду ПАТ КБ «Приватбанк» без поважних причин у строк для самостійного виконання, наданий відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 21.06.2016 року на підставі ч.1,2 ст.75, ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на ПАТ КБ «Приватбанк» штрафу у розмірі 1020 грн., копія якої направлена на адресу боржника простою кореспонденцією, що відповідає вимогам ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження».

В задоволенні скарги ПАТ КБ «Приватбанк» прохають відмовити.

Вивчивши матеріали додані до скарги на дії державного виконавця суд приходить до наступного.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, суд, прийшов до висновку, що якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року № 6-570цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання сім днів. Копію зазначеної вище постанови було отримано ПАТ КБ «Приватбанк» 21 березня 2016 року, про що зазначено заявником у скарзі.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений

державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника

виконати певні дії державний

виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника -

юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних

мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без

поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на

нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних

органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до

кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як видно з матеріалів справи ні стягувачем, ні боржником не було повідомлено державного виконавця про повне чи часткове виконання боржником рішення суду в добровільному порядку в установлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк, у звязку з чим державним виконавцем було складено 13 червня 2016 року акт про невиконання рішення Першотравенського міського суду від 23 лютого 2016 року та винесено постанову про накладення штрафу на ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1020,00 гривень за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк, та встановлено новий строк виконання чотири робочі дні, що відповідає вимогам ст.89 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про накладення штрафу від 13 червня 2016 року була направлена боржнику ПАТ КБ «Приватбанк» 13 червня 2016 року за вихідним №11517 та отримана боржником 20 липня 2016 року.

23 червня 2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення штрафу на ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2040 гривень за невиконання без поважних причин рішення у встановлений виконавцем строк, що зобовязує боржника вчинити певні дії, яка була направлена боржнику 23 червня 2016 року вихідний номер 11519 та отримана ПАТ КБ «Приватбанк» 20 липня 2016 року.

Тобто відповідно до постанови державного виконавця від 13 червня 2016 року на ПАТ КБ «Приватбанк» було накладено штраф за невиконання рішення суду у максимальному розмірі встановленому ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 1020,00 гривень, у постанові від 23 червня 2016 року сума штрафу була подвоєна 2040,00 гривень, що відповідає положенням ч.2 ст.89 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто в даному випадку державним виконавцем 23 червня 2016 року було накладено на ПАТ КБ «Приватбанк» штраф за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

Отже, розглядаючи питання про законність винесення постанови державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська 23 червня 2016 року, суд повинен встановити, чи було письмово повідомлено, боржника про період часу в який він повторно повинен виконати рішення суду.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Так як, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року № 6-2988цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так як ПАТ КБ «Приватбанк» постанову державного виконавця від 13 червня 2016 року про накладення на ПАТ КБ «Приватбанк» штрафу за невиконання рішення, в якій було встановлено новий термін виконання рішення суду - чотири робочі дні, було отримано лише 20 липня 2016 року, суд приходить до висновку, що постанова від 23 червня 2016 року була ухвалена незаконно, так як державний виконавець не переконався в отриманні повідомлення про встановлення нового терміну для виконання рішення суду боржником.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги викладені у скарзі підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 384-38 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині винесення постанови про накладення штрафу на ПАТ КБ «Приватбанк» у ВП за ЄДРВП №50473379 від 23 червня 2016 року протиправною.

Скасувати постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення від 23 червня 2016 року у ВП за ЄДРВП №50473379, відкритого на підставі виконавчого листа № 186/2268/13-ц, виданого 02.03.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кривошея С.С