У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Дорогобицької міської ради Львівської області, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_6 був власником 55/100 ідеальних частин з відповідною частиною господарських прибудов, що знаходяться по АДРЕСА_1. Інші 45/100 ідеальних частин будинку належали ОСОБА_5, 1926року народження, на підставі свідоцтва про право особистої власності від 6 січня 1966 року. ОСОБА_5 виїхав на постійне місце проживання до Польщі, і з цього часу про нього немає жодної звістки. Останній раз у м. Дрогобич він приїздив у 1993 році на похорони своєї сестри ОСОБА_7 Перед від'їздом до Польщі ОСОБА_5 передав її чоловікові оригінал свідоцтва про право особистої власності на відповідну частину спірного будинку, надавши його в користування. Тому з цього часу вона та її чоловік в цілому утримували будинок АДРЕСА_1, проводили його поточний ремонт, прибирали подвір'я, що свідчить про добросовісне відкрите заволодіння чужим майном, яке триває з 1993 року по даний час. Крім цього, згідно відповіді Дрогобицького міського відділу головного управління ДМС України у Львівській області за даними адресної картотеки ОСОБА_5 не значиться, а згідно листа Дрогобицького міського відділу головного управління міністерства внутрішніх справ України такий не проживає АДРЕСА_1 з 1955-1956 років і місце знаходження його не відоме.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки помер і після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є ОСОБА_4 Таким чином, просила визнати за нею право власності на 45/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 45/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 липня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку, з урахуванням норм ст. ст. 328, 344 ЦК України, про відмову у задоволенні позову. Позивач ОСОБА_4 не довела того, що вона з 1993 року і по теперішній час добросовісно та відкрито володіє, користується і розпоряджається спірною частною житлового будинку з моменту передачі ОСОБА_5 її чоловіку ОСОБА_6 оригіналу свідоцтва про право особистої власності на будинок від 6 січня 1966 року. Крім того, у спірній частині будинку з 1994 року проживає ОСОБА_8

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д.Луспеник

С.П. Штелик