Справа № 154/2251/15-ц Провадження № 22-ц/773/322/16 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Категорія: 27 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представника позивача Місюри І.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивував тим, що між сторонами укладено кредитний договір № VOJ3GA00000019, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15500 дол. США на термін до 29 серпня 2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та на умовах, встановлених кредитним договором.

Відповідач не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, тобто не виконав зобов'язання за вказаним договором.

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась внаслідок неналежного виконання ним зобов'язань, розмір якої станом на 26 червня 2015 року становив 26929,63 дол. США, з яких 12104,27 дол. США заборгованість за кредитом, 7999,63 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 586,31 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 6239,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2015 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав в ній зазначених.

Відповідач заперечив апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів в підтвердження розрахунку заборгованості з урахуванням поступлення коштів від реалізації предмета іпотеки, не скористався своїм правом довести усі обставини, на які посилався при обгрунтуванні позову.

Висновки суду в частині вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по комісії зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № VOJ3GA00000019, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 29 червня 2007 року по 29 серпня 2017 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 14000 дол. США на наступні цілі: на ремонт квартири, на навчання, а також у розмірі 1500 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,20 % від суми виданого кредиту. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,43 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с. 9, 10).

29 серпня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № VOJ3GA00000019, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. і зареєстрований в реєстрі за № 4102, за яким в іпотеку банку надано нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40-42).

2 серпня 2011 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору № VOJ3GA00000019 від 29 серпня 2007 року. Відповідно до умов угоди пункт 7.1 кредитного договору викладено в новій редакції, якою збільшено розмір кредиту до 19381,05 дол. США на споживчі цілі, а також до 6881,05 дол. США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту (а.с. 43-45).

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2013 року постановлено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VOJ3GA00000019 від 29 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 в розмірі 150282,55 грн., що еквівалентно 18808,83 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до іпотечного договору № VOJ3GA00000019 від 29 серпня 2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а саме на квартиру, загальною площею 47,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом продажу квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на квартиру, а також наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмету іпотеки, з початковою ціною продажу квартири на рівні 101000 грн. (а.с. 46-50).

12 березня 2014 року між ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, від імені яких на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2013 року діяв ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за № 503 (а.с. 71, 72).

Як вбачається із складеного позивачем розрахунку, позичальник ОСОБА_3 своїх зобов'язань не виконав належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26 червня 2015 року становила 26929,63 дол. США, з яких заборгованість за кредитом - 12104,27 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 7999,63 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 586,31 дол. США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 6239,42 дол. США (а.с. 3-6).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Виходячи із системного аналізу правових норм, що регулюють відносини кредиту та іпотеки, кредитор вправі звернутися в суд із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, але не позбавлений можливості також стягнути із боржника в судовому порядку заборгованість за кредитним договором за рахунок доходів боржника або іншого майна, яке не обтяжене іпотекою.

Реалізація предмета іпотеки не припиняє дію кредитного договору.

В матеріалах справи наявні письмові докази, з яких вбачається, що предмет іпотеки було реалізовано, а його вартість внесено на погашення частини заборгованості перед банком. Зокрема, вказані обставини підтверджуються рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2013 року, яке набрало законної сили, договором іпотеки квартири від 29 серпня 2007 року, договором купівлі-продажу квартири від 12 березня 2014 року.

Внесення коштів, отриманих від продажу предмета іпотеки відображено у наданому позивачем в суді першої інстанції розрахунку в рядку за 28 лютого 2014 року, на спростування якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 6).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитом, по процентам за користування кредитом, а також по комісії.

Разом з тим, слід погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відмови в позові в частині стягнення пені.

Згідно п. 4.1 кредитного договору № VOJ3GA00000019 від 29 серпня 2007 року при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, перебаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні (а.с. 10).

В суді першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 6239,42 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обрунтованість рішення в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, а покладення на відповідача обов'язку сплатити пеню в іноземній валюті суперечитиме умовам укладеного між сторонами кредитного договору та принципу диспозитивності цивільного процесу, оскільки в суді першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 6239,42 дол. США.

При цьому стягнення інших сум у іноземній валюті, із зазначенням грошового еквівалента у національній валюті України - гривні відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 26 червня 2015 року в розмірі 20690,21 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України (21,20 грн. за 1 дол. США) становить 438632,45 грн., з яких: 12104,27 дол. США заборгованість за кредитом, 7999,63 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 586,31 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2015 року в даній справі в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по комісії скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 12104,27 дол. США заборгованості за кредитом, 7999,63 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом, 586,31 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом, що утворилась станом на 26 червня 2015 року і разом складає 20690 (двадцять тисяч шістсот дев'яносто) дол. США 21 цент, що за офіційним курсом Національного банку України становить 438632 (чотириста тридцять вісім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 45 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді