Справа № 196/1052/16-ц
№ провадження 2/196/502/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16 квітня 1997 року помер його батько - ОСОБА_4, який на день смерті проживав з дружиною (матірю позивача) ОСОБА_5, яка померла 21 січня 2010 року, за адресою: с. Рибалки, вул. Українська, 40 Царичанського району Дніпропетровської області.

Після смерті батька залишилася спадщина: право на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченко Царичанського району Дніпропетровської області, розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 77293 грн., розташована на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 007881 від 11.02.1997 року.

ОСОБА_5 18.03.2009 року склала заповіт на все належне їй майно на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (третіх осіб у справі). 13.11.2012 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області виніс ухвалу про визнання мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Українська, 40, с. Рибалки Царичанського району Дніпропетровської області, а за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 2,550 га, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 171657.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом.

28.09.2016 року державний нотаріус Царичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 винесла постанову про відмову йому у вчиненні нотаріальних дій. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості тому, що після смерті батька до шести місяців з дня його смерті він заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подав.

Згідно вимог ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, який набрав чинності з 01.04.2004 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тобто на правовідносини, які виникли після смерті батька розповсюджується дія норм Цивільного кодексу УРСР 1963 року, а на правовідносини, які продовжувались до цього часу норми ЦК України 2004 року. Згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті батька він вступив в управління спадковим майном, про що свідчать такі його дії. Похоронивши батька, на сімейній нараді відповідно до волі батька було вирішено, що земельною часткою (паєм), яка належала батьку, буде користуватися він, а іншим майном, що залишилось після смерті матері будуть користуватися інші спадкоємці. Сертифікат на право на земельну частку (пай) перейшов до нього і з 1997 року він користується вказаною вище земельною ділянкою, отримував з неї доходи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, прохає:

- встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16.04.1997 року;

- визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право на право на земельну частку (пай), розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 007881 від 11 лютого 1997 року, після померлого 16 квітня 1997 року батька ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, його представник -ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю.

Представник відповідача Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надіслали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви з проханням розглядати дану справу без їх участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши представника позивача - ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне.

16 квітня 1997 року помер батько позивача - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 098605, видане Рудьківською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 16.04.1997 року), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: с. Рибалки, вул. Українська, 40 Царичанського району Дніпропетровської області (довідка Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 503/2.10 від 28.09.2016 року).

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина: право на право на земельну частку (пай), розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 007881 від 11 лютого 1997 року(а.с.11).

21 січня 2010 року ОСОБА_5 (мати позивача) померла (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 316101, видане виконкомом Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 21.01.2010 року).

18 березня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт на все налейжне їй майно на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (третіх осіб у справі).

13 листопада 2012 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області виніс ухвалу про визнання мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: вул. Українська, 40, с. Рибалки Царичанського району Дніпропетровської області, а за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 2,550 га, яка належала покійній ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 171657, виданого 29.08.2005 року.

Встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернувся до Царичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спащину за законом після смерті батька, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з пропуском терміну для прийняття спадщини після смерті батька.

Спадкові правовідносини між померлим ОСОБА_4 та позивачем виникли до 01.01.2004 року часу набрання чинності ЦК України 2004 р., а тому вони регулюються нормами ЦК Української РСР від 1963 року, що свідчить про те, що позивач спадщину прийняв, так як фактично вступив в володіння спадковим майном, з 1997 року позивач користується вказаною вище земельною часткою (паєм), отримує з неї доходи та володіє сертифікатом на дану земельну частку (пай).

Згідно вимог ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту прийняття спадщини має для позивача юридичне значення з метою реалізації права на отримання спадку.

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

За викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України 2004 року, ст.ст. 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), як спадкоємець за законом, задовольнити в повному обсязі.

Визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16 квітня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом, право на право на земельну частку (пай), розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка Царичанського району Дніпропетровської області, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 007881 від 11 лютого 1997 року, після померлого 16 квітня 1997 року батька ОСОБА_4.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до районного суду протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Головуюча О.М.ГУДИМ