Номер провадження: 22-ц/785/1182/16
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ПАТ КБ «Приват Банк» - Васильєвої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 вересня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.07.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 36 357, 29 гривень. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 30 495,06 гривень, яка була задоволена рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року з відповідача, різниця яка становить 5 862,23 гривень, а також штрафи, тому заборгованість ОСОБА_4 складає 6 655,34 гривень. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, який у нього утворився внаслідок несвоєчасного виконання умов кредитного договору, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, і тому банк звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він вважає, що зобов'язання по виконанню умов за спірним кредитним договором виконано ним у повному обсязі, оскільки він сплатив борг в розмірі 30 495,06 гривень, який було стягнуто за рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

До судового засідання у суд апеляційної інстанції відповідач у справі ОСОБА_4 не з'явився, але про розгляд справи він був сповіщений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка у судове засідання не перешкоджає подальшому розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що відповідачем у повному обсязі сплачено на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в розмірі 30 800,01 гривень, тобто кредитні правовідносини є припиненими, проте колегія суду з даним висновком погодитись не може виходячи з нижче наведеного.

Судом встановлені такі обставини у справі.

02.07.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати кредит в розмірі 9 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_4, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором, та перерахував 02.07.2010 року на рахунок відповідача кошти у розмірі 9 000, 00 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_4, відмовився виконувати умови кредитного договору, а саме сплачувати чергові щомісячні платежі, у зв'язку з чим станом на 19.07.2015 року має заборгованість в сумі 36 357, 29 гривень, розмір якої складається з наступного: 9 025,24 гривень заборгованості за кредитом; 27 332,05 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина); 293,11 гривень штраф (процентна складова).

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 30 495,06 гривень, яка була задоволена рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року з Відповідача - ОСОБА_4 на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк", різниця становить - 5 862,23 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1. 1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), 293.11 гривень - штраф (процентна складова).

Отже, заборгованість становить 6 655,34 гривень.

Суд першої інстанції відмовляючи у позові виходив з того, що вже винесено рішення Апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року, яким позовні вимоги Банку було задоволено, а отже суд першої інстанції у своєму рішенні прийшов до висновку, що договір є розірваним. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки в рішенні апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року немає жодного посилання на розірвання кредитного договору.

За таких обставин суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що оскільки відповідачем по справі рішення апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року виконано, отже всю заборгованість погашено.

Однак згідно до постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15 наголошено на тому, що навіть винесення рішення не припиняє договірних зобов'язань між сторонами, а також передбачає, що з боржника підлягають до стягнення також кошти які недоотримані та нараховані кредитодавцем до моменту фактичного виконання рішення.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

На підставі наведеного колегія вважає, що рішення Балтського районного суду Одеської області від 30.10.2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, п.2, 3 ч.1 ст.307, п. п. 3,4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити, рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» , зареєстроване місце знаходження: 49094 м.Дніпропетровськ вул.Набережна Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.07.2010 року у розмірі - 6 655,34 гривень та судові витрати за розгляд справи у розмірі 2 357,80 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан

Р.Д. ГромікМ.М

підпис