Єдиний унікальний номер справи 235/9402/15-ц
Номер провадження 2/235/83/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Клікунової А.С.,

при секретарі: Ліпскіс О. О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника третьої особи: Гергуленко Н. О.,

прокурора Красноармійської міжрайонної

прокуратури: Лєйко Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти на утримання дитини та призначити позивача піклувальником дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 є рідною бабусею (по батьківській лінії) неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Реалізовуючи надані статтею 257 СК України права на приймання участі в виховуванні онука, ОСОБА_1, починаючи з народження хлопчика регулярно, а з грудня 2014 року повністю забезпечила духовний й фізичний розвиток неповнолітнього. ОСОБА_4, ОСОБА_5 разом зі своїм сином мешкали в м. Донецьку, та в подальшому в вересні 2014 року припинили фактичні шлюбні відносини. В зв'язку з проведенням антитерористичної операції ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_7 тимчасово стали проживати в с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, матір дитини ОСОБА_5 поїхала в м. Тамбов Російської Федерації. В грудні 2014 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно, без супроводу батька, приїхав до бабусі ОСОБА_1 в м. Красноармійськ Донецької області та виявив бажання залишитися. З вказаного часу неповнолітній ОСОБА_7 повністю знаходиться на вихованні та утриманні ОСОБА_1 Причинами виникнення вказаних обставин стало самоусунення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від виконання батьківських обов'язків (залишення сина без проявлення спроб його побачити, поспілкуватися, не проявлення жодного піклування про дитину, не надання ніякої матеріальної допомоги). Позивач ОСОБА_1 самостійно виховує неповнолітнього онука, організовує свої життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку дитини мали всі необхідні чинники (хлопчик доглянутий, забезпечений житлом з належними умовами для проживання, відвідує загальноосвітню школу, займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях). Зазначені обставини й стали чинниками для звернення ОСОБА_1, в порядку ст.ст. 165, 258 СК України, ст.ст. 58, 60 ЦК України за судовим захистом прав неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, зокрема зазначила наступне. З грудня 2014 року мешкає разом зі своїм онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в належному їй на праві приватної власності житловому будинку. Батьки неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 самоусунулися від виконання батьківських обов'язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачі не надають, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не цікавляться її життям та інтересами, не виходять на жодний контакт, на спілкування з сином, більш того, не повідомляють про своє теперішнє місцезнаходження та ведення свого способу життя. Позивач здійснює нагляд за своїм онуком, виховує його в атмосфері любові, між нею та дитиною склалися усталені доброзичливі, довірливі стосунки, які сприяють належному розвитку хлопця, повноцінному світосприйманню життя. Позивач ОСОБА_1 несе відповідальність за свого онука, та виявляє хвилювання щодо його незабезпечення батьківського піклування, тому й прийняла міри щодо юридичного оформлення опіки відносно дитини.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, на адресу суду надіслано заяви, в яких позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дитини ними визнано, вказують про неможливість прибути на розгляд справи.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області Гергуленко Н.О. (діюча на підставі довіреності) у судовому засіданні погодилась з позовними вимогами ОСОБА_1, підтримавши висновок служби у справах дітей від 25 листопада 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_5 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того вказала про можливість позивача бути піклувальником дитини.

Прокурор Красноармійської місцевої прокуратури Лєйко Н.Л., приймаюча участь у справі, в судовому засіданні висловила думку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків, передбачених статтями 150-152, 180 СК України, по вихованню і утриманню своєї дитини.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

28 квітня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійська зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідачами по даній справі. 14 січня 2014 року вказаний шлюб розірвано. Ці факти підтверджено штампами в паспорті відповідача ОСОБА_4 на стор. 10 «сімейний стан». В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_6 року народжений ОСОБА_7, батьківство відповідачів відносно дитини підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

ОСОБА_1, будучи матір'ю ОСОБА_4 (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження відповідача серії НОМЕР_2), є бабусею неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (родинні відносини сторонами не оспорюванні).

З грудня 2014 року неповнолітній ОСОБА_7 почав мешкати спільно зі своєю бабусею ОСОБА_1 Згідно довідки Красноармійської міської ради від 22 вересня 2015 року ОСОБА_1 мешкає разом зі своїм неповнолітнім онуком за адресою: АДРЕСА_1. Домоволодіння належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2004 року (підтверджено витягом № 6207298 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане 13.01.2005 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації).

Адресою місця мешкання батьків неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно реєстрації є - АДРЕСА_4. В заяві відповідача ОСОБА_4 про визнання позовних вимог ним вказано адресу місця проживання - АДРЕСА_2. В заяві відповідача ОСОБА_5 про визнання позовних вимог нею вказано адресу місця проживання - АДРЕСА_3

Відповідно до ст. 164 СК позбавлення батьківських прав здійснюється тільки судом. Згідно ст.258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до положення ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки на момент подачі розглядуваного позову неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає з ОСОБА_1, - суд визнав, що заяву подано особою, яка має процесуальне право на поставлення питання про доцільність позбавлення біологічних батьків дитини батьківських прав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання батьківських обов'язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

В судовому засіданні з пояснень учасників процесу, належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час, а саме з грудня 2014 року неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає та знаходиться на утриманні своєї бабусі - позивача ОСОБА_1, яка особисто опікується дитиною. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного 15 жовтня 2015 року спеціалістом служби у справах дітей Красноармійської міської ради ОСОБА_1 проживає з онуком ОСОБА_7 в будинку, який складається з трьох жилих кімнат, в яких зроблено сучасний ремонт, наявні меблі, побутова техніка, задовільні санітарно-гігієнічні умови, при цьому у дитини окрема кімната з спальним місцем, місцем для навчання та відпочинку. Відповідно до характеристики виданої загальноосвітньою школою № 3 м. Красноармійська ОСОБА_7 є учнем 9 класу, фізично та розумово розвинутий, його вихованням займається одноособово бабуся ОСОБА_1, яка приділяє належну увагу вихованню онука, школу відвідує систематично, цікавиться успіхами в навчанні. Відповідно до інформації, наданої комунальною медичною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря, прийом відвідує з бабусею ОСОБА_1

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 будь-якої участі у вихованні сина не приймають, здоров'ям дитини не цікавиться, належних умов для розвитку здібностей хлопця - не створюють, медичного догляду не проводять. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, відповідачі маючи реальну можливість виконувати покладені на них законом батьківських обов'язків щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтують своїми батьківськими обов'язками. Будь-які об'єктивні причини ухилення відповідачів від виконання обов'язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов'язані з нормами статті 152 СК України - обов'язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками неповнолітній ОСОБА_7, 2001 отримав з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку № 02/26-923 від 25.11.2015 року органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради Донецької області вбачається прийняття рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_5 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров'я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_1, оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 ухиляються від виконання обов'язку по вихованню свого сина, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні.

При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз'яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 166 ч. 2 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, з позбавленням ОСОБА_4, ОСОБА_5 батьківських прав припиняються права й обов'язки щодо виховання дитини, проте зберігається обов'язок утримання сина. Суд, з урахуванням того, що неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні бабусі ОСОБА_1, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач має намір бути піклувальником дитини, враховуючи положення ч. 3 ст. 72 ЦК України, - прийшов до висновку про необхідність визначити позивача отримувачем аліментів на дитину. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Задовольняючи позовні вимоги про встановлення відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 піклування та призначення ОСОБА_1 піклувальником дитини суд виходить з наступного.

Згідно ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. При цьому, згідно ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування Красноармійської міської ради № 02/26-923 від 25.11.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей як потенційний піклувальник та може забезпечити піклування відносно неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно ст. 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Як встановлено судом в ході розгляду справи позивачем ОСОБА_1 створено необхідні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітнього онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, турбується про його стан здоров'я та має бажання піклуватись про дитину. При цьому:

- згідно характеристики, виданою 22.09.2015 року Красноармійською міською радою позивач є доброзичливою, вічливою, чемною, займається домашнім господарством, працелюбива, велику уваги приділяє вихованню онука;

- згідно довідки № 026-к, виданої СПД ОСОБА_9 позивач з 01.06.2011 року працює бухгалтером в продовольчому магазині «ІНФОРМАЦІЯ_9», отримує середньомісячний дохід в сумі 2055 гривень;

- згідно характеристики, виданої СПД ОСОБА_8 позивач з 01.09.2010 року працює бухгалтером в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_8»;

- відповідно до висновку про стан здоров'я, наданий 25.09.2015 року КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» позивач може бути піклувальником;

- згідно довідки № 277-21092015/14997, виданої управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 на території України станом на 28.09.2015 рік до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості немає, в розшуку не перебуває;

- згідно довідки № 1369, виданої 18.09.2015 року поліклінікою Красноармійської центральної районної лікарні ОСОБА_1 за психіатричною допомогою не зверталася.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що, позивач ОСОБА_1 може бути піклувальником неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та це буде відповідати інтересам дитини.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За статтею 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст.ст. 59, 60, 63, 64 ЦК України, ст. ст. 150, 151, 155 , 164 , 165, 180, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Призначити піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку м. Красноармійська, Донецької області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви, тобто з 4 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви, тобто з 4 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок при зверненні до суду, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її користь.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя