Справа № 345/2863/14-ц
Провадження № 22-ц/779/77/2016
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Шарамайлюк Галини Іванівни - представника Державного підприємства «Калуське лісове господарство» на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Войнилівської селищної ради, третя особа: ДП «Калуське лісове господарство» про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Шарамайлюк Галина Іванівна - представник Державного підприємства «Калуське лісове господарство» оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають істотне значення для справи, а також судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що всупереч всім доводам позивачів про те, що квартира не була передана на баланс підприємства, 24.11.2010 ОСОБА_3 звернувся із позовною заявою до Калуського міськрайонного суду з вимогою про передачу квартири на баланс Войнилівської селищної ради з балансу ДП «Калуське лісове господарство». Зі слів апелянта, на даний час, згідно технічного паспорту на виробничий будинок, виданого ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» в АДРЕСА_1 знаходиться адміністративна будівля, яка обліковується на балансі ДП «Калуське лісове господарство» загальною площею 421,1 кв.м. і є державною власністю, а згідно п. 5.2 статуту підприємства, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Також вказує, що будівля розташована на земельній ділянці, яка відноситься до земель лісового фонду України і за неї підприємство сплачує податок. Тому заборонено отримувати земельну ділянку із зміною її цільового призначення з лісогосподарського на сільськогосподарське.

Враховуючи викладене, просить рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2015 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року скасовано, у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.224-226). Згідно з Ухвалою, апеляційним судом не враховано, що позивачем у повному обсязі були використані приватизаційні чеки та проведена доплата за різницю площі на цю квартиру у ВАТ «Брошнівський лісокомбінат». Також суди не встановили, який саме орган був уповноважений здійснити приватизацію квартири позивача, чи звертався позивач до такого органу, а отже, не визначили, чи порушене право позивача та чи належний спосіб поновлення права ним обрано.

Апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представники позивачів проти доводів апеляційної скарги заперечили з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 працював у галузі лісового господарства 48 років 6 місяців 3 дні, з них на території Калуського лісового господарства - 48 років 1 місяць 23 дні. На посаді лісничого ОСОБА_3 безперервно пропрацював 38 років 2 місяці 24 дні відповідно до копії Довідки ДП «Калуське лісове господарство» від 26 листопада 2008 року № 19 (а.с. 10).

Із Приватизаційного платіжного доручення від 12 квітня 1995 року № 321 вбачається, що приватизаційні кошти ОСОБА_3 з його приватизаційного депозитного рахунку в установі Ощадбанку НОМЕР_1 у с. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області було перераховано на балансовий рахунок органу приватизації - ВАТ «Брошнівський лісокомбінат», що підтверджується підписами директора та головного бухгалтера підприємства про зарахування цих коштів на балансовий рахунок підприємства (а.с. 7).

Згідно з Довідкою Державного ощадного банку України від 28 грудня 2011 року № 1945 житлові чеки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, використані у повному обсязі і проведені банком 12.05.1995 за НОМЕР_1, одержувач коштів - ВАТ «Брошнівський лісокомбінат» (а. с. 8).

Відповідно до Довідки архівного відділу Рожнятівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.06.2014 № А-18/01-23 бухгалтерські документи, журнали, книги реєстрації платіжних доручень ВАТ «Брошнівський лісокомбінат» на збереження до архівного відділу не здавав (а. с. 17).

Згідно довідки ДП «Калуське лісове господарство» від 23.08.2011 №197 встановлено, що на балансі підприємства рахується будівля по АДРЕСА_1 загальною площею 219 м.кв., житловий фонд за ними не рахується (а.с.9).

Як вбачається з копії Технічного паспорта на вищевказаний будинок, виготовленого 02.12.2011 ОБТІ видно, що площа всієї будівлі становить 421,1 м.кв., площа першого поверху, де знаходиться квартира становить 186,6м.кв. з них 79,9 м.кв. площа квартири, а 107 не житлові приміщення контори (а.с. 21-34).

На балансі у ДП «Калуське лісове господарство», згідно Довідки № 197 від 23.08.2011 ДП дана квартира не числиться, а числиться приміщення контори в цьому будинку, загальною площею 219 м.кв. (а.с. 9).

Відповідно до копії повідомлення Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області проведеної на ДП «Калуське лісове господарство» по заяві ОСОБА_3 в грудні 2013 року встановлено, що спірна квартира не входить до балансу ДП «Калуське лісове господарство» і по жодних фінансових документах за ними не числиться та не облікується (а.с.14-16).

Згідно копії Довідки Войнилівської селищної Ради будинок АДРЕСА_1 знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, яка ні за ким не закріплена (а.с.11).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26.10.2012 було визнано недійсним договір найму вищевказаного житла, який укладено між ОСОБА_3 та Калуським держлісгоспом (а.с.18-20).

Порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та перелік документів, що підлягали оформленню на час виникнення спірних правовідносин, регулювався Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 (з відповідними змінами та доповненнями) (далі - Положення).

Відповідно до п. п. 9, 10 Положення, якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.

Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності ? грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра.

Згідно з п. 1 рішення Конституційного Суду України від 10 червня 2010 року № 15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»(справа про безоплатну приватизацію житла) в аспекті конституційного звернення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII, згідно з яким кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо:

- громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв. м на сім'ю;

- у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла;

- у власність наймача і кожного члена його сім'ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду;

- весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Крім того, згідно з п. 12 Положення незалежно від розмірів загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, удостоєні звання Героя Радянського Союзу, Героя Соціалістичної Праці, нагороджені орденом Слави трьох ступенів, ветерани Великої Вітчизняної війни, воїни-інтернаціоналісти, інваліди I і II груп, інваліди з дитинства, ветерани праці, що проробили не менше 25 років ? жінки, 30 років ? чоловіки, ветерани Збройних Сил та репресовані особи, реабілітовані згідно із Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі були використані приватизаційні чеки та проведена доплата за різницю площі на цю квартиру у ВАТ «Брошнівський лісокомбінат» (а.с. 7, 8).

Колегія суддів знаходить, що висновок суду про набуття позивачами права власності на спірну квартиру, шляхом повного використання житлових чеків та доплати за надлишкову площу відповідає матеріалам справи і вимогам закону, а тому суд правомірно визнав за позивачами право власності у порядку ст. 392 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Шарамайлюк Галини Іванівни - представника Державного підприємства «Калуське лісове господарство» - відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський