У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який був визначений за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2005 року на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначав, що 25 серпня 2012 року він одружився, народився син, на утриманні знаходяться непрацездатні батьки, друга дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, дружина є студенткою педагогічного університету ім. Г.Сковороди, загальна вартість навчання становить 25 200 грн., на її утриманні також знаходяться непрацездатні батьки, вона має доньку від першого шлюбу, яка навчається на денній формі у Київському кооперативному інституті бізнесу і права.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року, залишеним без мін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 не довів свої позовні вимоги.

З висновками суду апеляційної інстанції погодився й суд апеляційної інстанції.

Висновки судів попередніх інстанцій є правильними.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд виходячи з конкретних обставин справи, повинен вирішити спір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Звертаючись із зазначеним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що 25 серпня 2012 року він одружився, народився син, на утриманні знаходяться непрацездатні батьки, друга дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, дружина є студенткою педагогічного університету ім. Г.Сковороди, загальна вартість навчання становить 25 200 грн., на її утриманні також знаходяться непрацездатні батьки, вона має доньку від першого шлюбу, яка навчається на денній формі у Київському кооперативному інституті бізнесу і права.

Однак позивач не довів погіршення свого матеріального стану, зокрема, що його батьки, хоча і є пенсіонерами, потребують матеріальної допомоги. Батьки його дружини, які є непрацездатними, не впливає на матеріальний стан платника аліментів. Дочка дружини також не впливає на матеріальний стан платника податку, оскільки батько дівчинки приймає участь у її вихованні та матеріально її утримує.

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В.Попович