АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар: Вівчарик Н.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», треті особи - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О.О., про визнання недійсним договору іпотеки, виключення відомостей з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3, діючи в інтересах неповнолітньої онуки ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом до АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого виступає ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що її донька ОСОБА_7 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2011 року шлюб між ними розірвано.

Вказувала на те, що їй стало відомо про те, що квартира по АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 і

____________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/65/16 Головуючий у 1 інстанції: Піхало Н.В.

Категорія: 27 Доповідач: Литвинюк І.М.

в якій зареєстрована та проживає її онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, передана в іпотеку АК «Райффайзенбанк Україна» на підставі укладеного 08 серпня 2006 року між ОСОБА_4 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» договору іпотеки.

Посилалася на те, що вищевказаний договір іпотеки є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним, оскільки на момент його укладення у переданій в іпотеку банку квартирі АДРЕСА_1 проживали неповнолітні діти, зокрема, ОСОБА_6, яка зареєстрована за вказаною адресою з 06 червня 2003 року, та ОСОБА_8, який зареєстрований з 09 серпня 2005 року. Дані обставини не було враховані при укладенні оспорюваного правочину без відповідного на це дозволу Органу опіки та піклування, чим порушено права неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим даний правочин на момент його укладення не відповідав вимогам ч. 6 ст. 203 ЦК України, а тому в порядку ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним.

Просила визнати недійсним договір іпотеки від 08 серпня 2006 року №PCNL-OAJ/507/2006, укладений між ОСОБА_4 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», за умовами якого передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, а також виключити з Державного реєстру іпотек відомості про вказаний іпотечний договір щодо передачі в іпотеку виділеної частки нерухомого майна по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., реєстраційний номер обтяження 3571785 та з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, відомості щодо обтяження виділеної частки нерухомого майна по АДРЕСА_1, іпотекою, що було внесено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., зареєстровані 08 серпня 2006 року, реєстраційний номер обтяження №3571897.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір наступної іпотеки від 08 серпня 2006 року №PCNL-OAJ/507/2006, укладений між ОСОБА_4 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О..

Виключено з Державного реєстру іпотек відомості про договір наступної іпотеки від 08 серпня 2006 року №PCNL-OAJ/507/2006 щодо передачі в іпотеку виділеної частки нерухомого майна по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., реєстраційний номер обтяження 3571785.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості щодо обтяження виділеної частки нерухомого майна по АДРЕСА_1, внесені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. 08 серпня 2006 року, реєстраційний номер обтяження №3571897.

На рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року ПАТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що при укладенні договору іпотеки ОСОБА_4 надав довідку КЖРЕП № 9 від 10 серпня 2006 року та гарантії іпотекодавця (п. 5.1. іпотечного договору), згідно яких неповнолітня ОСОБА_6 не зареєстрована у предметі іпотеки та не мала права на користування квартирою, а тому у банку чи нотаріуса були відсутні сумніви у правдивості даних доказів. Крім того, поліклініка, дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади не є установами, які згідно чинного законодавства України уповноважені вести облік та реєстрацію місця проживання осіб. Також суд першої інстанції, задовольняючи позов, не виконав вимоги ст.1057-1 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що передача ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 в іпотеку банку за договором наступної іпотеки від 08 серпня 2006 року відбулася, всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» , без попередньої згоди органу опіки і піклування, а тому спірний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та на підставі ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, а відомості про вказаний договір підлягають виключенню з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відомості щодо обтяження квартири, переданої в іпотеку відповідно до умов зазначеного договору.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 серпня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладено договір наступної іпотеки №PCNL-OAJ/507/2006, за умовами якого у рахунок забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитними договорами № МL-OAJ/286/2006 від 04 серпня 2006 року, № СNL-OAJ/288/2006 від 04 серпня 2006 року та ОСОБА_7 за кредитним договором № МL-OAJ/287/2006 від 04 серпня 2006 року, ОСОБА_4 передано в іпотеку банку відокремлену частку житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, а саме: житлове приміщення (квартира №1), загальною площею 249,3 кв.м, у тому числі житловою площею 68,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності (а.с 15-28).

Згідно з довідкою ЖРЕП № 9 від 19 травня 2014 року № 1004, на час укладення спірного договору в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані подружжя ОСОБА_7, ОСОБА_4 та їх діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вищенаведені обставини також підтверджуються відомостями про реєстрацію у паспорті ОСОБА_6, довідкою міської дитячої поліклініки № 36 від 10 квітня 2015 року, довідкою дошкільного навчального закладу № 3 від 14 квітня 2015 року № 20, довідкою приватної загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 14 квітня 2015 року № 25 (а.с. 10-14).

За вимогами ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Встановивши, що неповнолітня ОСОБА_6 на момент укладення спірного договору - 08 серпня 2006 року була зареєстрована та з народження постійно проживала у спірному нерухомому майні, переданому в іпотеку, суд, у відповідності до вимог статті 29 ЦК України, дійшов правильного висновку про доведеність проживання за цією адресою малолітньої дитини, оскільки за встановлених судом фактичних обставин справи її проживання, а отже, і право на користування житловою площею за цією адресою презюмується. Крім того, в матеріалах відсутні дані про наявність у дитини іншого місця проживання.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Правилами ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки) передбачено, що органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Отже, одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки або особи, які їх замінюють, без дозволу органів опіки та піклування, відповідно до ст. 177 СК України, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься і право користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що недотримання сторонами під час укладення іпотечного договору вимог законодавства щодо погодження в установленому законом порядку з органом опіки та піклування передачі в іпотеку будинку, право користування яким на час укладення договору іпотеки мали діти, спричиняє визнання такого правочину недійсним.

Посилання апелянта на довідку № 917 від 10 серпня 2006 року (а.с.102), є безпідставними, оскільки дана довідка датована двома днями пізніше укладення договору іпотеки і не могла бути надана нотаріусу при укладенні спірного договору, і дані, що містяться в ній, суперечать іншим матеріалам справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

За таких обставин, передача нерухомості в іпотеку відбулася всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» без передньої згоди органу опіки та піклування, спірний договір іпотеки не відповідає вимогам статті 203 ЦК України, а тому на підставі статті 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним як такий, що порушує майнові права малолітньої дитини.

Твердження апелянта на недобросовісні, всупереч інтересам неповнолітньої дитини, дії іпотекодавця, що полягали в приховуванні факту існування прав дитини на передане в іпотеку житло та потягли порушення умов дійсності договору іпотеки, та інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви банку про накладення арешту на іпотечне майно відповідно до вимог ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що даною статтею Цивільний кодекс України було доповнено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов»язань» № 5405-У1 від 02 жовтня 2012 року, тобто після укладення наступної іпотеки №PCNL-OAJ/507/2006 від 08 серпня 2006 року, у відповідно вказаний закон згідно ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

Однак судова колегія не може погодитися з вказаним висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Так, на даний час зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитними договорами № ML-0AJ/286/2006 від 04 серпня 2006 року, № ML-0AJ/288/2006 від 04 серпня 2006 року, № ML-0AJ/287/2006 від 04 серпня 2006 року, не виконано, загальна сума заборгованості становить 171 298,48 дол. США. Висновки суду про неможливість застосування даної норми закону з огляду на те, що іпотечний договір було укладено 08 серпня 2006 року, а даною нормою Кодекс доповнено лише 02 жовтня 2012 року, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виникнення права звернення з даною заявою виникає у кредитодавця у разі визнання договору іпотеки недійсним, і на час виникнення правових наслідків дана норма закону є чинною, а відтак банк правомірно звернувся до суду із заявою про накладення арешту на майно, яке було предметом іпотеки.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають задоволенню, рішення суду в частині відмови в застосуванні наслідків недійсності іпотечного договору підлягає скасуванню, оскільки питання про накладення арешту на майно, яке було предметом іпотеки, вирішено з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до його неправильного вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2015 року в частині відмови у застосуванні правових наслідків недійсності договору скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити. Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань щодо виконання кредитних договорів № ML-0AJ/286/2006, № ML-0AJ/288/2006, №ML-0AJ/287/2006 від 04 серпня 2006 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: