У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2015 року, додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що він у період з 05 травня 1974 року і по день звільнення -

25 листопада 2010 рік працював на посадах електрослюсаря, електромеханіка, головного енергетика кар'єру, начальника дільниці, головного інженера цеху у публічному акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПАТ «ЦГЗК»).

У 2015 році дізнався, що відповідно до положень Галузевої угоди при звільненні з підприємства відповідач зобов'язаний був виплатити йому одноразову вихідну допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати (при роботі на підприємстві 20 і більше років), однак таку виплату не здійснив, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на свою користь невиплачену вихідну допомогу при звільненні у розмірі 13 251 гривню, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 25 листопада 2010 року

по 25 листопада 2011 року - 53 004 гривні, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати - 11 261 гривню

03 копійки, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня

2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати в розмірі 11 261 гривня 03 копійки залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада

2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_4 вихідну допомогу в розмірі 13 251 гривну; середній заробіток за час затримки при розрахунку в сумі

5 000 гривень; моральну шкоду в сумі 2 000 гривень.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу

від 26 листопада 2015 року стягнуто з ПАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір в сумі 487 гр. 20 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня

2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу

від 02 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ЦГЗК» просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Врахувавши, що одноразова допомога входить до виплат, на які працівник має право відповідно до Галузевої угоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що право працівника на звернення до суду за захистом своїх прав не обмежено будь-яким строком в силу ч. 2 ст. 233 КЗпП України, а тому вірно вважав, що позивачем не пропущено строку позовної давності.

Встановивши, що підставою на отримання позивачем при виході на пенсію одноразової допомоги у розмірі тримісячної середньої заробітної плати є наявність в нього стажу від 20 років і більше та, врахувавши, що належні суми позивачу не виплачені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також моральної шкоди з урахуванням засад розумності та справедливості.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадках, якщо справа не переглядалася в апеляційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що додаткове рішенняЖовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2015 року про стягнення судового збору в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку, у зв'язку з чим касаційне провадження в цій частині підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись ст.ст. 328, 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада

2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та відшкодування моральної шкоди - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур