441/1720/15-ц 2/441/116/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
15.02.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого, судді - Ференц О.І.,
при секретарі Карапінка І.Р.,
з участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
16.12.2015р. позивач звернулася до суду із даним позовом, покликаючись на те, що вона на підставі договору дарування від 09.01.2009р. є власником будинковолодіння № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області. В цьому будинку з 04.03.2004р. зареєстрованим є і відповідач - її племінник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У неї постійно виникали сварки з відповідачем через регулярне вживання останнім алкогольних напоїв, крадіжок ним речей домашнього вжитку, а тому він в листопаді 2013р. забрав свої особисті речі і перейшов на постійне місце проживання до своєї тітки в с. Кліцко Городоцького району. З цього часу вона не підтримує з ним жодних відносин, за свої кошти оплачує комунальні послуги і додатково змушена сплачувати ще й за відповідача, який цими послугами не користується.
Вказувала, що крім цього у неї є співмешканець, з яким вона планує створити сім'ю, а реєстрація відповідача у її будинку в деякій мірі є перешкодою для вселення туди її майбутнього чоловіка і його проживання. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 29.09.2014р. змінено рішення Городоцького районного суду Львівської області від 06.05.2014р. та додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.07.2014р. з приводу звернення 04.03.2014р. ОСОБА_3 з позовом до неї про усунення перешкод у користуванні та вселенні у житлове приміщення, де виключено з резолютивних частин рішень зобов'язання її не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні житловим приміщенням будинку № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області та надати ОСОБА_3 ключі від замка вхідних дверей цього будинку, визнавши за ОСОБА_4 право користування вищевказаним житловим приміщенням. В решті рішення Городоцького районного суду Львівської області залишено без змін.
Зазначала, що відповідач схильний до вживання алкогольних напоїв та крадіжок, веде паразитуючий спосіб життя та не займається жодною суспільно-корисною працею. У її будинку відповідач не проживає без поважних причин понад один рік, жодної домовленості між ними про причини відсутності не укладалося. Вказаний факт можуть підтвердити свідки. Комарнівська міська рада Городоцького району відмовляється складати відповідні акти про непроживання відповідача за місцем його реєстрації.
Керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, просила суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області.
Позовні вимоги представником позивача підтримано в судовому засіданні. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що після набуття права власності на будинок його довіритель постійно намагалася якось влагоджувати відносини з племінником ОСОБА_3, проте останній не слухав її, постійно зловживав алкоголем, крав з господарства, а зрештою пішов проживати до другої тітки в с. Кліцко Городоцького району, де проживає в окремому будинку. З листопада 2013р. відповідач в господарстві ОСОБА_2 не появлявся, речей його особистого вжитку в будинку немає. Формальна прописка відповідача в будинку унеможливлює оформлення позивачем субсидій на оплату комунальних послуг, перешкоджає їй влаштувати своє особисте життя. Проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що є сусідами позивача і приблизно від смерті бабці відповідача в серпні 2013р. не бачили ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_2. Останній не навідується до будинку, речей особистого вжитку, належних йому, вони не бачили, по господарству він нічого не робить.
Заслухавши пояснення представника позивача та свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, позивач у справі, є одноосібним власником будинковолодіння № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕЕЕ № 400383 від 15.10.2014р. (а.с.9) та договором дарування від 29.01.2009р., посвідченим приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 147 (а.с.8).
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06.05.2014р. у справі № 441/398/14-ц та додатковим рішенням до нього від 01.07.2014р., в подальшому змінених ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29.09.2014р., визнано за ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням у будинку № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області (а.с.12-14).

Як вбачається із копій квитанцій про оплату комунальних послуг, платником таких є ОСОБА_2 (а.с.15-17).

Згідно довідки виконкому міської ради м. Комарно № 1976 від 23.09.2015р. ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

Довідками Городоцького РВ ГУМВСУ у Львівській області та листами - відповідями ОСОБА_2 підтверджується, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася в міліцію із заявами про неправомірні дії ОСОБА_3, що полягали, зокрема, у викраденні її речей, побитті її тощо (а.с.44-48).

Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 більше року у спірному будинковолодінні, яке належить позивачу, не проживає, добровільно покинув вказане приміщення, речей особистого вжитку та документів відповідача у спірному будинку немає, він без поважних причин не зявився в судове засідання та не довів суду поважності причин відсутності за адресою його реєстрації, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.137 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користуванням жилим приміщенням у будинку № 142 на вул. Гора в м. Комарно Городоцького району Львівської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8