Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 331/1791/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/778/3457/16 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Трофимової Д.А.,

суддів: Крилової О.В.,

Дзярука М.П.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Основаніє» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Міського комунального підприємства «Основаніє», треті особи - Департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 23.10.2015 року на прибудинковій території біля будинків № 20, № 22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжі під час проведення санітарної обрізки і видалення аварійних дерев сталося падіння спиляного дерева на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення, що в свою чергу призвело до руйнування елементів освітлення і стало причиною падіння залізобетонної опори на припаркований у дворі будинку № 20 по вул. Гудименка в м. Запоріжжі автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено.

Автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, яке видане 08.05.2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області.

Після вказаної події працівниками КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло», представником департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради було складено відповідні акти від 23.10.2015 року, працівник МКП «Основаніє» від підписання акту відмовився.

Позивач вважає, що при виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев працівниками МКП «Основаніє» були порушені п.п. 2.15, 2.16. Правил охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 51 від 30 листопада 1995 року та ч. 2 п. 3.5. Технічного регламенту знаків безпеки і захисту здоров'я працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1262 від 25 листопада 2009 року.

ОСОБА_3 вважає, що МКП «Основаніє» повинно відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту в розміри 34 408,72 грн.

Позивач вважає, що крім матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження його автомобіля, йому спричинена моральна шкода. Так, він позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, користуватися автомобілем для задоволення потреб своєї родини: дружини та двох дітей, - це його морально пригнічує, він постійно думає про ту подію і ці думки відволікають його від повсякденних занять. Крім цього, 24.10.2015 року є днем народження його дружини, і пошкодження напередодні його автомобіля завдало йому ще більших моральних страждань, оскільки він не зміг належним чином приділити увагу своїй дружині у цей день, і відсвяткувати її день народження. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 34 408,72 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд стягнути з МКП «Основаніє» на його користь завдану внаслідок пошкодження автомобілю матеріальну шкоду в розмірі 34 408,72 грн., вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн., моральну шкоду в розмірі 34 408,72 грн., витрати на правову допомогу та судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з МКП «Основаніє» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 27 638,20 грн., вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., судовий збір в розмірі 311,38 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1 874,10 грн., а всього - 33 373,68 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, МКП «Основаніє» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно із законом.

Так, ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, в даній справі має бути доведена наявність складових елементів шкоди, у тому числі: факту заподіяння шкоди діями (бездіяльністю) відповідача, вини відповідача у спричиненні шкоди та протиправності його дій (бездіяльності), безпосереднього причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача та спричиненою позивачу шкодою у зв'язку з падінням залізобетонної опори та послідуючим ушкодженням автомобіля позивача.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утриманням та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

До об'єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, прибудинкові території. Окрім цього, елементами (частинами) об'єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п. 2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Частинами 1, 2 ст. 15 цього Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об'єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об'єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Стаття 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» регламентує заходи з охорони та утримання зелених насаджень. Так, охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 01.08.2006р., передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач.

Пунктами 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006р. (далі - Правила) визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

До об'єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, зокрема, зелені насадження прибудинкової території (п. 3.1 Правил).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об'єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності (п. 5.1 Правил).

Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів (п. 5.5 Правил).

Під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (п. 9.1.11.3. та 9.1.12. Правил).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.10.2015 року біля будинків № 20, № 22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжя під час проведення санітарної обрізки і кронування аварійних дерев бригадою МКП «Основаніє» відбулося падіння видаленої гілки на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення, що, в свою чергу, призвело до руйнування елементів освітлення та падіння залізобетонної опори на автомобіль ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був розташований на приприбудинковій території. В результаті зазначеної події автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

Автомобіль ВАЗ-2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, яке видане 08.05.2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області (а.с. 6).

Після вказаної події працівниками КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло», представником департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради складено відповідні акти від 23.10.2015 року, працівник МКП «Основаніє» від підписання акту відмовився (а.с. 7, 8).

Згідно звіту № 58 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку автомобіля ВАЗ-21043-20, реєстраційний номер НОМЕР_1, від 03 листопада 2015 року, що проведена на підставі договору з ОСОБА_3, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ-21043-20, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження становить станом на 28.10.2015 року 27 638,20 грн. (а.с. 17-18).

За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 550 грн., що підтверджується квитанцією № 58 від 28.10.2015р. (а.с. 15).

При виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев МКП «Основаніє» була залучена спецтехніка - автопідйомник ВС 22 ЗИЛ-13, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Проведення робіт з використанням в охоронній зоні виконується у відповідності до вимог ПБЕЕС і ПБЕЕ. Проектом виконання робіт підйомниками мають передбачатися забезпечення безпечних відстаней від повітряних ліній електропередач, а також до будов і місць складування будівельних деталей і матеріалів, що передбачено п. 6.5.10 ч. 2 Правил будови і безпечної експлуатації підйомників (НПАОП 0.00-1.36-03), затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці № 232 від 08.12.2003р. із змінами.

При виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев МКП «Основаніє» були порушені Правила охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 51 від 30.11.1995 року зі змінами, а саме:

- п. 2.15 - під час роботи механізмів і транспортних засобів поблизу ліній електропередач слід керуватися вимогами ГОСТу 12.1.013-78, відключити їх від джерела живлення, а в разі необхідності - зняти. Відключати або знімати електропроводи повинна організація, у віданні якої перебуває електромережа, тобто КП «Запоріжміськсвітло»;

- п. 2.16 - для запобігання можливому падінню дерева, що спилюється на лінії електромережі, на ньому необхідно закріпити дві або більше відтяжки довжиною не менше подвійної висоти дерева, на висоті не менше ніж 2/3 висоти стовбура від землі;

- ч. 2 п. 3.5 - місце звалювання дерев у радіусі 50 м повинно бути огороджено попереджувальними знаками відповідно до Технічного регламенту знаків безпеки і захисту здоров'я працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року N 1262, і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, а у разі необхідності - шлагбаумами.

Відповідно до п. 8.2 цих Правил керівники, інженерно-технічні працівники, спеціалісти, приватні особи, винні у порушенні цих Правил, несуть особисту відповідальність згідно з чинним законодавством за допущені порушення незалежно від того, чи призвело це до аварії або нещасного випадку. Ці особи також несуть відповідальність за порушення Правил, допущені їх підлеглими.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних положень закону, наданих доказів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини балансоутримувача - МКП «Основаніє» у спричиненні шкоди позивачу на суму 27 638,20 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо протиправності дій водія автомобіля, який залишив автомобіль поза спеціально відведеного для цього місця, є припущеннями. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази (адміністративні постанови, приписи, тощо) стосовно порушення позивачем як Правил дорожнього руху так і Правил благоустрою або інших нормативних актів.

Представник МКП «Основаніє» зазначає в апеляційній скарзі, що падіння видаленої гілки на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення навряд чи призвело би до руйнування залізобетонної опори, належним чином встановленої та закріпленої, та, в свою чергу, дає можливість зробити висновок про те, що залізобетонна опора не була надійно встановлена. Вказані посилання на наявність вини працівників Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло» також є припущеннями. Так, як вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у квітні 2015 року на об'єкті: Реконструкція внутрішньоквартальних мереж зовнішнього освітлення по пр. Радянському в м. Запоріжжі ТП - 612, у тому числі: вул. Гудименко, вул. Задніпровська, пр. Ювілейний, пр. Радянський, об'єкт був зданий, пройшов технічний нагляд та введений в експлуатацію згідно з чинним законодавством України (а.с. 48-53).

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. із змінами, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду стосовно часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального права. З урахуванням тривалості позбавлення можливості користування транспортним засобом, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, вимушених змінах у життєвих стосунках позивача, стягнута судом на користь позивача моральна шкода в розмірі 3 000 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається МКП «Основаніє» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження було задоволено клопотання МКП «Основаніє» про відстрочення сплати судового збору, сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення по справі.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, МКП «Основаніє» має сплатити в дохід держави суму судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 212 грн. 64 коп.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір" із змінами, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що у позові ОСОБА_3 об'єднано дві вимоги - майнового та немайнового характеру. Тобто, МКП «Основаніє» необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із змінами, за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір оплачується, виходячи з 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" судовий збір за подачу МКП «Основаніє» апеляційної скарги з урахуванням 110 % ставки в частині вимог майнового характеру становить 606,32 грн., в частині позовних вимог немайнового характеру - 606,32 грн.

Таким чином, загальна сума судового збору за подачу апеляційної скарги, що підлягав сплаті, складає 1 212,64 грн. (606,32 грн. + 606,32 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 212 (одна тисяча двісті дванадцять) грн. 64 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: