У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, особа рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрій Миколайович, заінтересована особа: ОСОБА_3 на постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А.М. від 10.08.2016 року за виконавчим провадженням № 51792261: про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить суд: визнати неправомірними та скасувати наступні постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M., прийняті за виконавчим провадженням № 51792261, а саме: постанову від 10 серпня 2016 року про арешт коштів боржника, постанову від 10 серпня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову від 10 серпня 2016 року про стягнення виконавчого збору; зобов'язати старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. зняти арешт зі всього майна та коштів боржника ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, та зобов'язати прийняти рішення про скасування державної реєстрації обтяження (арешту нерухомого майна та заборони на його відчуження) за суб'єктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 серпня 2016 року № 30869680, а також зобов'язати відкликати з реєстраційних та інших органів повідомлення про арешт майна та заборону на відчуження майна, на яке було накладено арешт за суб'єктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1; зобов'язати старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. зупинити виконавче провадження № 51792261 та виконавче провадження № 51792033 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.1 1.2015 р. у цивільній справі № 755/9283/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.01.2016 р. (провадження .№ 22-ц/796/2126/2016), позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 222 500,00 гривень, три відсотки річних в розмірі 3 222,00 гривень та 2 257,22 гривень судового збору, а всього стягнуто 227 979, 22 гривень. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями, відповідач ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу та клопотання про зупинення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у цивільній справі № 755/9283/15-ц. 23 березня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнової О.В. відкрито касаційне провадження у справі № 755/9283/15-ц (№ 6-5005ск16), витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/9283/15-ц та зупинено виконання вищевказаного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року до закінчення касаційного провадження у даній справі. На теперішній час матеріали витребуваної цивільної справи № 755/9283/15-ц до суду касаційної інстанції не надійшли, справа в касаційному порядку ще не розглянута, а отже виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі № 755/9283/15-ц є зупиненим з 23 березня 2016 року по теперішній час. 08 вересня 2016 pоку він отримав з відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Харкові інформацію про те, що на його підприємницький рахунок за номером 8616, відкритий в даному банку, накладений арешт згідно з постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Потій A.M. від 10 серпня 2016 року за виконавчим провадженням № 51792261, проте про відкриття даного виконавчого провадження йому взагалі нічого не було відомо та ніяких документів щодо даного виконавчого провадження він не отримував - ані постанови про відкриття виконавчого провадження, ані постанови про арешт коштів тощо. В той же день 08 вересня 2016 року він звернувся до Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де, ознайомившись з матеріалами виконавчих проваджень № 51792261 та № 51792033, дізнався про порушення його прав, що полягають в наступному. Так, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 pоку, що набуло законної сили 27 січня 2016 pоку Дніпровським районним судом м. Києва було видано 18 березня 2016 року позивачу ОСОБА_3 відповідні виконавчі листи, які 27 липня 2016 року були подані ним на виконання до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. 10 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. відкрито відповідне виконавче провадження № 51792261 з виконання виконавчого листа № 755/9283/15-ц. виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 225 722,00 гривень, а також відкрито виконавче провадження № 51792033 з виконання виконавчого листа № 755/9283/15-ц, виданого 18 березня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 2 257,22 гривень. 10 серпня 2016 року постановами старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. за виконавчим провадженням № 51792261 був накладений арешт на кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 в ПАТ "КБ «Приватбанк», та арешт на все майно, що належить боржнику, оголошено заборону на відчуження майна, а також прийнято постанову про стягнення виконавчого збору. Він вважає незаконними постанову старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. від 10 серпня 2016 року за виконавчим провадженням № 51792261 про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про стягнення виконавчого збору. Державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися в наступному: по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі: по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання. Державний виконавець зобов'язаний з'ясувати факт отримання зокрема боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких виконавчий дій. Отже, у разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не має права вчиняти виконавчі дії. Він не отримував належним чином у встановлений законодавством порядок повідомлений державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків Потій А.М. про відкриття виконавчого провадження № 51792261 та виконавчого провадження № 51792033, постанови державного виконавця про відкриття даних виконавчих проваджень він не отримував, матеріали даних виконавчих проваджень також не містять жодних документів (ані поштових квитанцій, ані повідомлень про отримання/неотримання поштових відправлень тощо), які підтверджували б факт направлення йому державним виконавцем зазначених постанов про відкриття виконавчого провадження № 51792261 та виконавчого провадження № 51792033. Крім того, при ознайомленні 08 вересня 2016 року з матеріалами виконавчого провадження № 51792261 він звернув увагу на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження № 51792261 від 10 серпня 2016 року боржнику встановлений строк для добровільного виконання: до 09 серпня 2016 pоку, тобто ще за день до відкриття даного виконавчого провадження, що суперечить ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та порушує права боржника. Він також вважає, що державним виконавцем при прийнятті оскаржених постанов було також порушено п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення судом. Виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у цивільній справі № 755/9283/15-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 суми боргу було зупинено ще з 23 березня 2016 року та по теперішній час (в т.ч. і на час подання заяв про відкриття виконавчих проваджень № 51792261 та № 51792033) ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнової О.В. до закінчення касаційного провадження у даній справі. Таким чином державний виконавець приймаючи оскаржені постанови про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів та майна боржника не прийняв до уваги, а по суті не виконав вищевказану Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (що набрала законної сили і не підлягає оскарженню) про зупинення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у цивільній справі № 755/9283/15-ц, на підставі якого видані виконавчі листи, чим порушив не тільки ч. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», але й ч.5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрій Миколайович та заінтересована особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не з'явившихся осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2016 року, за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, було видано виконавчий лист № 755/9283/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 222500 гривень боргу, 3222 гривень 3% річних, а всього 225722 гривень та виконавчий лист № 755/9283/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2257 гривень 22 копійки судового збору.

В подальшому, стягувачем ОСОБА_3 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було подано відповідні заяви про відкриття виконавчих проваджень по виконанню виконавчих листів № 755/9283/15-ц.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

01 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/9283/15-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 2257,22 гривень та надано боржнику строк добровільно виконати рішення суду до 09 серпня 2016 року (ВП № 51792033).

10 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/9283/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 225722,00 гривень та надано боржнику строк добровільно виконати рішення до 09 серпня 2016 року (ВП № 51792261).

10 серпня 2016 року даним державним виконавцем також було винесено постанову про арешт коштів боржника, за якою були накладені арешти на кошти, що містяться на рахунку (ах): р/р 3708 у Харків. ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 351533; р/р 8616 у Харків. ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 351533, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми: 248294,20 гривень.

Крім того, старшим державним виконавцем Потій А.М. також були винесені: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 серпня 2016 року, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення: 248294,20 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 10 серпня 2016 року, відповідно до якої було стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 22572,20 гривень.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2016 року, виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 30 листопада 2015 року було зупинено до закінчення касаційного провадження у справі № 755/9283/15-ц у зв'язку з подачею касаційної скарги ОСОБА_1

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Таким чином, з 23 березня 2016 року виконання рішення у справі № 755/9283/15-ц було зупинено, що в свою чергу передбачає зупинення проведення будь-яких виконавчих дій по виконанню виконавчих листів, виданих на виконання вказаного рішення суду, в той час як вже після зупинення виконання рішення суду касаційною інстанцією, державним виконавцем були вчинені дії, пов'язані з виконанням рішення суду в частині винесення оскаржуваних заявником постанов. При цьому, лише 20 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Потій А.М. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 51792261 та постанову про зупинення виконавчого провадження № 51792033 на підставі ухвали № 6-5005ск16 від 23 березня 2016 року.

З огляду на вищевикладені обставини вбачається неправомірність дій державного виконавця в частині винесення постанови про арешт коштів боржника від 10 серпня 2016 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 серпня 2016 року, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 10 серпня 2016 року, оскільки виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року було зупинено, що в свою чергу зобов'язувало державного виконавця зупинити виконавчі провадження, враховуючи і той факт, що заявником 08 вересня 2016 року до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було подано відповідне клопотання про зупинення виконавчих проваджень, на яке заявником відповіді отримано не було, а зупинення виконавчих проваджень було здійснено лише 20 вересня 2016 року, при цьому жодних дій щодо вирішення питання про скасування арешту державним виконавцем здійснено не було. Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51792261), винесена державним виконавцем 10 серпня 2016 року містить строк добровільного виконання рішення суду до 09 серпня 2016 року. При цьому, будь-яких доказів направлення та отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, щоб надавало б можливість останньому добровільного виконати рішення суду, матеріали справи не мстять.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про скасування постанов старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрія Миколайовича винесені в межах виконавчого провадження ВП №51792261 про арешт коштів боржника від 10 серпня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 серпня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 10 серпня 2016 року.

Щодо заявлених вимог про зобов'язання старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. зняти арешт зі всього майна та коштів боржника ОСОБА_1, та зобов'язати прийняти рішення про скасування державної реєстрації обтяження (арешту нерухомого майна та заборони на його відчуження) за суб'єктом ОСОБА_1, проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 серпня 2016 року № 30869680, а також зобов'язання відкликати з реєстраційних та інших органів повідомлення про арешт майна та заборону на відчуження майна, на яке було накладено арешт за суб'єктом ОСОБА_1; зобов'язання старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій A.M. зупинити виконавче провадження № 51792261 та виконавче провадження № 51792033 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», то вказані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі-виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок зняти арешт в межах виконавчого провадження, відкликати повідомлення про арешт та заборону на його відчуження надано саме державному виконавцю, а прийняття рішення про скасування державної реєстрації обтяження здійснюється спеціально уповноважених органом, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1, особа рішення, дія і бездіяльність якої оскаржується: Державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрій Миколайович, заінтересована особа: ОСОБА_3 на постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій А.М. від 10.08.2016 року за виконавчим провадженням № 51792261: про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1, 2, 6, 11, 17, 25, 28, 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 14, 57-60, 64, 209, 210, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Потій Андрія Миколайовича винесені в межах виконавчого провадження ВП №51792261 про арешт коштів боржника від 10 серпня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 серпня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 10 серпня 2016 року.

В решті скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: