Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/485/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кучеренко О. П.
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. Посилався на те, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час його матеріальне становище та сімейний стан змінилися. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з нього також стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання до досягнення дитиною трьої років у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Він проживає однією сім'єю з іншою жінкою, яка також має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, і отримує лише державну допомогу як одинока мати у розмірі 360 грн. Крім того, потребує допомоги його мати, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є пенсіонеркою і отримує мінімальну пенсію. Його загальний місячний нарахований дохід складає в середньому 8500 грн., а розмір відрахувань за виконавчими документами сягає близько 6600 грн., що перевищує п"ятдесят відсотків від доходу. Все це ставить його у скрутне матеріальне становище. Тому просив суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_4, визначений рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року, зменшивши їх розмір до 1/6 частки від отриманого доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач подала письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги та просила розглянути справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши у передбачених ст. 303 ЦПК України межах законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у справі не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру аліментів судом було враховано матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я доньки, необхідність забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Позивач надав суду докази, що в нього змінився матеріальний стан, оскільки стягуються аліменти на ще одну дитину і її непрацюючу матір, проте є докази про погіршення стану здоров"я доньки ОСОБА_4. Крім того, суд зазначив, що стягнення аліментів на іншу дитину і дружину відбулося без залучення відповідача у даній справі як третьої особи, без урахування інтересів дитини - доньки ОСОБА_4. Інших доказів про зміну сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них позивачем не надано. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами, проте дане обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. З позивача стягуються аліменти, загальний розмір яких становить 62,5 відсотка, як зазначає сам позивач і тому в цій частині позову також необхідно відмовити.

Проте з такими висновками судів не можна погодитися.

Судом встановлено, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровограської області від 21 серпня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 7-8).

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2014 року, до досягнення сином повноліття (а.с.9-10).

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 11 грудня 2014 року і до 09 вересня 2017 року (а.с.11-12).

Таким чином позивач сплачує аліменти: на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно та на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6 трьох річного віку - 09 вересня 2017 року.

Відповідно довідки та звітів про здійснення відрахування та виплати ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК "Енергоатом" від 09 листопада 2015 року ОСОБА_2 працює на даному підприємстві та відсоток (частка стягнення) відрахувань на користь ОСОБА_5 становить -16,7 % (виконавчий лист № 486/2324/14-ц від 16 січня 2015 року) і 20 % (виконавчий лист № 486/2325/14-ц від 28 квітня 2015 року); відсоток (частка стягнення) на користь ОСОБА_3 становить - 33,3 % (виконавчий лист № 2/1105/330/2012 від 12 грудня 2012 року) (а.с.13, 14, 15, 16).

Загальна сума аліментів, які стягуються з позивача перевищує 50 відсотків його середнього заробітку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач вказував на те, що на момент звернення до суду із позовом його майнове становище та сімейний стан змінились, після ухвалення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області від 21 серпня 2012 року рішення про стягнення з позивача аліментів, у нього народилась дитина від спільного проживання з іншою жінкою, і на утримання останніх він сплачує аліменти, загальний розмір утримань з його заробітку (доходу) перевищує 60 відсотків, що є підставою для визначення розміру аліментів у частині від доходу.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197 СК.

Суд першої інстанції вірно встановив дійсні обставини справи, проте неправильно застосував норми матеріального права та не врахував відповідні роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, залишив поза увагою принципи рівносні прав та обов'язків дітей щодо батьків незалежно від їх походження та рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей.

Суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки у позивача виникло право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зменшення їх розміру, встановленого судовим рішенням на утримання дочки ОСОБА_4, що не порушує права та інтереси дитини. Участь батьків у додаткових витратах на дитину регулюється статтею 185 СК України, і такі вимоги не були предметом даного судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року скасувати.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця селища Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя:

Судді: