Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/2720/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/778/3860/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якій просила постанову від 27.05.2016 року про закриття виконавчого провадження визнати незаконною і скасувати її.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 23 червня 2016 року скарга була залишена без руху, а ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року скарга визнана неподаною та повернута скаржнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати , справу передати до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно роз»ясень п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини 7 ст. 82 Закону про виконавче провадження, зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Залишаючи ухвалою від 23 червня 2016 року скаргу ОСОБА_2 без руху, суд послався на те, що скарзі не зазначено особу державного виконавця, дії якого оскаржуються, резолютивна частина скарги є неконкретною, оскільки крім вимоги про визнання постанови від 27.05.2016 року незаконною та її скасування, містить вимогу щодо покладання на державного виконавця обов»язку стягнути з УСЗН заборгованість, до скарги не додані копії виконавчого документу, виданого судом, та постанови, яка оскаржується.

Постановлюючи ухвалу від 08 липня 2016 року про визнання скарги ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її скаржнику, суд послався на те, що остання у встановлений судом строк не усунула недоліки скарги, оскільки направлена на її адресу рекомендований листом копія ухвали від 23.06.2016 року про усунення недоліків повернулася без вручення листа заявнику, з у зв»язку із закінченням терміну зберігання кореспонденції.

Між тим, згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, за положеннями ч.1 вказаної норми повідомлення позивача(заявника) про наявність недоліків у позовній заяві( скарзі) та отримання ним відповідної ухвали є обов»язковою умовою для застосування передбачених ч.2 ст. 121 ЦПК України наслідків щодо заяви, недоліки якої не усунуті.

Вказана умова судом додержана не була, тому правових підстав для застосування передбачених ч.2 ст. 121 ЦПК України наслідків щодо скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця не було.

Крім того, залишаючи без руху скаргу ОСОБА_2, недоліком скарги суд безпідставно вказав відсутність в додатку копії виконавчого документу та оскаржуваної постанови, враховуючи, що за вимогам ч.7 ст. 82 Закону про виконавче провадження скарга має містити лише реквізити виконавчого документа( вид документа, найменування органу, який його видав, день видачі та номер документа, його резолютивну частину).

Зважаючи на названі обставини, ухвалу суду від 08 липня 2016 року не можна вважати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року по даній справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: