АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/533/16 ОСОБА_1
Доповідач : Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року лютого місяця 18 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

ОСОБА_2

Секретар : Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_3" на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3" в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3 банк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір №BLaЖГА00036805, відповідно до умов якого позичальник одержала кредит у розмірі 4000 грн., зі сплатою 15% річних за користування коштами та 1,75% комісії за управління кредитом щомісячно, з кінцевим терміном повернення 24 травня 2014 року.

Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, станом на 14 серпня 2015 року існує прострочена заборгованість у загальному розмірі 4 414,05 грн., яка складається із: 171,04 грн. заборгованість за кредитом; 57,01 грн. заборгованість по процентам; 840,00 грн. комісія за управління кредитом; 3 346, 00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання, яку позивач просив стягнути на свою користь з ОСОБА_4

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3 банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 894,45 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 171,04 грн.; по процентам 23,41 грн.; комісія 700,00 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_3", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у стягненні пені скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку пеню у розмірі 3 346,00 грн.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 24 травня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір №BLaЖГА00036805, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 4000, 00 грн. та зобовязалася повернути кредит до 24 травня 2014 року, сплатити проценти за користування коштами у розмірі 15 % річних та щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 1,75 %.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування процентів за користуванням кредитом, комісії після закінчення строку дії договору діючим законодавством не передбачено, а тому стягненню з відповідача, який порушив умови кредитного зобовязання, підлягає заборгованість, яка існує станом на 24 травня 2014 року, у загальному розмірі 894,45 грн. Разом з цим, не підлягає стягненню з позичальника пеня за несвоєчасне погашення кредиту, оскільки банком пропущений строк позовної давності звернення до суду з цією вимогою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1,2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається зі змісту ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Кредитним договором №BLaЖГА00036805 від 24 травня 2011 року встановлений термін повернення кредиту - 24 травня 2014 року, а відтак перебіг строку позовної давності для предявлення вимог щодо стягнення пені слід обраховувати з цієї дати.

Отже, звернувшись 20 серпня 2015 року до суду з вимогою про стягнення пені за несвоєчасне виконання ОСОБА_4 зобовязань за договором,ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» пропустив передбачений ст. 258 ЦК України строк позовної давності для предявлення цих вимог, а відтак місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення пені.

Висновок суду у зазначеній частині підтверджений належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновок суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

В решті частині рішення місцевого суду не оскаржувалося, а тому його законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевірялася.

На підставі ст. 88 ч. 5 ЦПК України, положень ст. 36, 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» стягненню з позивача підлягає судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн., сплата якого була відстрочена до розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 88, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_3" відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3" на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 267,96 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

ОСОБА_2