УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Гримич М.К.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 про оскарження дій та бездіяльності державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, вимоги якої уточнив в ході розгляду справи, просив поновити строк на оскарження оцінки вартості Ѕ частки квартири АДРЕСА_1; скасувати висновок про вартість об'єкта оцінки Ѕ частки однокімнатної даної квартири, загальною площею 18,4 кв. м, житловою площею 15,1 кв. м.

Мотивував скаргу тим, що в провадженні Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з 01 січня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки від 02 лютого 2015 року проведеного на замовлення Личаківського ВДВС Львівського МУЮ фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було проведено оцінку Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 15,1 кв. м. Квартира належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Даним висновком визначено, що ринкова вартість описаного та арештованого майна (1/2 частка квартири), без врахування ПДВ може становити: 86216 грн, 5308 доларів США.

Скаржник вважає даний висновок про вартість об'єкта оцінки незаконним, зазначає, що ФОП ОСОБА_6 реально не проводив даної оцінки майна, та не бачив самого предмета оцінки. Крім того, зазначає, що жодних повідомлень з виконавчої служби про зміну порядку стягнення з нього аліментів на утримання дитини, чи зміни форми власності належної йому Ѕ частки вказаної квартири він не отримував. ОСОБА_4 вважає, що висновок про вартість об'єкта оцінки є заниженим, проведеним без жодного огляду квартири, що є формою заволодіння його майном.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для її скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно висновку про вартість об'єкта оцінки від 02 лютого 2015 року проведеного на замовлення Личаківського ВДВС Львівського МУЮ фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було проведено оцінку Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 15,1 кв. м. Квартира належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Згідно висновку ринкова вартість описаного та арештованого майна (1/2 частка квартири), без врахування ПДВ може становити: 86216 грн, 5308 доларів США (а.с.4).

Скаржник ОСОБА_4 був ознайомлений з даним висновком 26 лютого 2015 року.

Частиною 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі заперечення однією із сторін (виконавчого провадження) проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції з висновками, якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 не подав до суду доказів того, що оцінка майна реально не проводилась та що ним було подано заперечення проти результатів оцінки, на підставі яких державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

При цьому апеляційним судом вірно зауважено, що ОСОБА_4 не було подано до суду доказів того, що останній звертався до державного виконавця з вимогою про призначення рецензування звіту про оцінку майна, оскільки його «Заява про підробку документів оцінки вартості майна» на ім'я начальника Личаківського ВДВС Львівського МУЮ не містить такої вимоги (а.с. 5).

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних ухвал відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.В. Умнова
В.С. Висоцька
М.К. Гримич