АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/1871/14-ц
Провадження № 22-ц/792/200/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Матковської Л.О.

Карпусь С.А.

при секретарі Бондарі О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/200/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Кам'янець-Подільської міської ради про виселення .

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звертаючись до суду з позовом вказувало, що 04.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала у кредит кошти у розмірі 110 000 грн. на термін до 05.09.2017 року зі сплатою відсотків за його користування. У рахунок забезпечення кредитних зобов'язань 04.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання не виконувала, рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMKOG7 від 04.09.2007 року укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 в сумі 129 250,65 грн., з яких: заборгованість по кредиту 88 790,26 грн., борг по відсотках 37 704,87 грн., пеня в розмірі 2 755,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки. Банк звернувся до боржника та інших осіб з письмової вимогою про виселення протягом тридцяти днів, однак така вимога виконана не була.

Просило виселити Відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з Відповідачів на користь позивача судові витрати.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задоволити позовні вимоги. Вказуючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначили, що судом невірно застосовано Закон України «Про Іпотеку», який прийнятий пізніше і норми якого є спеціальними та не передбачають надання іншого житла при виселенні з житла яке було передано в іпотеку. Окрім того чинним законодавством не встановлено обов'язку Банку щодо надання іншого житла при виселенні.

Правом на участь в засіданні апеляційного суду сторони не скористались, про час слухання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 4 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №HMК0GІ, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 110 000 грн. зі сплатою 14,04% річних на строк до 5 вересня 2017 року на споживчі цілі.

З метою забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, співвласниками якої вони є в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24.10.2006 року.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HMKOG7 від 04.09.2007 року укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 в сумі 129 250,65 грн., з яких: заборгованість по кредиту 88 790,26 грн., борг по відсотках 37 704,87 грн., пеня в розмірі 2 755,52 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Вимогу Банку про добровільне виселення відповідачі не виконали.

Вказані обставини підтверджуються належним чином перевіреними матеріалами справи, не оспорювались сторонами.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною 1 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Порядок виселення із займаного житлового приміщення встановлено ст. 109 ЖК України, відповідно до ч.2 якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про виселення, місцевий суд, вірно застосувавши положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК УРСР, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов до правильного висновку про те, що оскільки квартира АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, не була придбана за рахунок кредиту, тому виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення є неможливим.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-1484цс15, від 11 листопада 2015 року № 6-1630цс15, від 03 лютого 2016 року за № 6-1449цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду Бас О.Г.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Стельмах Д.В. Справа № 22ц-/792/200/16

Доповідач - Бас О.Г. Категорія №43,44