Провадження № 2/537/1450/2016
Справа № 537/6183/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2016 рокусуддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного річного віку,

в с т а н о в и в :

Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь кошти на відшкодування допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку в розмірі 113 грн. 23 коп. Відповідно до вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Статтею 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції змін, внесених законом № 484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015р.) закріплено, що за подання до суду юридичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

На момент подачі позову до суду, судовий збір повинен був бути сплачений в розмірі 1378 грн.

Проте позивачем при подачі позову до суду не сплачено судовий збір. Разом з тим позивачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якої зазначено, що управління утримується за рахунок коштів міського бюджету, в якому не передбачені витрати на сплату судового збору.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовій збір» (в редакції чинній на момент подачі позову) органи соціального захисту населення не віднесені до категорії осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

Положеннями ст. 82 ЦПК України, які кореспондуються з приписами ч.1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів з довідкою контролюючого органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України, міського бюджету та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати чи від її звільнення.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція щодо обов'язку органів сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, висловлена Верховним Судом України (ухвала від 24.12.2015 у справі № 477/2598/14-а, ухвала від 09.11.2015 у справі №810/2302/15 та інші).

Твердження позивача про підготовку законопроекту, в якому пропонується поширити пільгу щодо звільнення від сплати судового збору на державні органи, в тому числі органи соціального захисту, - не являється беззаперечною обставиною для звільнення (відстрочення або розстрочення) сплати судового збору, оскільки не являється Законом, який підлягає обов'язковому застосуванню. Окрім того, слід зазначити, що суд не може вирішувати будь-які правовідносини на майбутнє та, припускаючи їх виникнення, робити будь-які висновки, а тому ці доводи представника позивача є безпідставними.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону N 3674-VI, з власної ініціативи.

На підставі викладеного, доводи, заявлені позивачем є безпідставними та не являються беззаперечною обставиною для звільнення від сплати судового збору, і тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає як безпідставне.

З огляду на наведене, позивач повинен оплатити за подачу позову до суду судовий збір в розмірі 1378 грн. на реквізити р/р №0010, одержувач УДКСУ у м. Кременчуці, код одержувача 37965850, банк одержувача ГУ ДКСУ України у Полтавській області, МФО 831019, в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378 грн.

Оригінал квитанції про сплату повинен бути наданий суду.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків 5 днів з дня отримання ним ухвали.

Одночасно суд роз'яснює, що в разі виконання позивачем у встановлений строк вимог, визначених статями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного річного віку залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення, зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме для подачі суду оригіналів квитанцій про сплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1