Справа №487/945/15-ц 29.03.2016 29.03.2016 29.03.2016
Провадження №22-ц/784/673/16
Справа № 487/945/15-ц Головуючий першої інстанції: Корнешова Т.В.
Провадження № 22-ц/784/673/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 - на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» (далі - ПАТ «ПУМБ») до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року (згідно поштовому штемпелю) ПАТ «ПУМБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_5 банк», правонаступником якого він є, та громадянином України ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 6650603 від 23 липня 2008 року, відповідно до якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 263 100 грн., а останній в свою чергу зобовязався використати його за цільовим призначенням сплативши відсотки за його користування та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 23 липня 2018 року.

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань, між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 - був укладений договір поруки № 9732981 від 12 листопада 2010 року.

Як вказав позивач, в порушення вимог укладених договорів відповідачі не виконували належним чином покладені на них зобовязання, у звязку з чим з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ПАТ «ПУМБ» просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на свою користь 251 954 грн. 58 коп. заборгованості за кредитним договором № 6650603 від 23 липня 2008 року, з яких: 192 148грн.15коп. - заборгованість за кредитом; 17 635 грн. 34 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1 952 грн. 89 коп. - пеня за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором; 2 631 грн. - штраф за порушення обовязків, передбачених пп. 4.3.2 4.3.6 кредитного договору; 37 587 грн. 20 коп. - штраф за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний ОСОБА_5» заборгованість за кредитним договором № 6650603 від 23 липня 2008 р. станом на 19 січня 2015 р. в загальному розмірі 251954грн.58коп., з яких за борг кредитом 192148, 15 грн., борг за відсотками 17635, 34 грн., пеня 1952, 89грн., штрафи 2631 грн. і 37587, 20 грн.

Не погодившись в вищезазначеним рішенням суду, представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 - подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивував тим, що судом не прийнято до уваги, що укладені ОСОБА_6 і Банком кредитний договір та додаткова угода до нього за своїм змістом не відповідають законодавству України, інтересам і волі позичальника, порушує його права і законні інтереси. Крім того, на думку апелянта, наданий Банком розрахунок є необґрунтованим, а стягнення одразу двох штрафів є незаконним. До того ж Банком не було надіслано поручителю ОСОБА_4 письмової вимоги щодо виконання зобовязань.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 взятих на себе за укладеним 23 липня 2008 року із ЗАТ «ПУМБ» кредитним договором зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв'язку з чим з нього та поручителя - фізичної особи підприємця ОСОБА_4 - підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за указаним договором.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 6650603, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав відповідачу 263 100 грн., а Позичальник зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 23 липня 2018 року (а.с. 21-26).

12 листопада 2010 року ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_6 була укладена додаткова угода до кредитного договору № 6650603, відповідно до умов якої сторони домовились про надання Позичальнику другого траншу кредиту у розмірі 64752грн.11коп. із виключним цільовим призначенням для погашення простроченої частини заборгованості Позичальника за раніше наданим першим траншем кредиту. Залишок заборгованості за першим траншем кредиту повинен повертатись Позичальником частинами та в розмірах, порядку і строки згідно з Графіком повернення першого траншу з кінцевим строком повернення до 07.12.2018 року. Другий транш кредиту надавався Позичальнику також на строк до 07.12.2018 року. Порядок і строк його повернення повинен був відбуватися згідно з Графіком повернення другого траншу (а.с. 27-31).

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобовязань між ПАТ «ПУМБ» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 12 листопада 2010 року був укладений договір поруки № 9732981. За умовами цього договору Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату основного боргу (кредиту), процентів, можливих комісій, неустойки, за першою частиною (траншем) кредиту, зазначеною в Кредитному договорі з урахуванням додаткової угоди до нього від 12.11.2010р. (а.с. 32-37).

В порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів згідно відповідних Графіків ОСОБА_6 з 12 червня 2014 року платежі на погашення першого траншу належним чином не сплачує, а з 12 листопада 2014 року належним чином не сплачує платежі на погашення другого траншу. За такого, станом на 19 січня 2015 року утворилась заборгованість: за тілом кредиту в сумі 192148грн. 15коп., з яких 149684грн.74коп. за першим траншем, 42463грн.41коп. за другим траншем; за відсотками 17635грн. 34коп., з яких 16097грн.28коп. за першим траншем, 1538грн.06коп. за другим траншем. Крім того, відповідно до п. 5.2. кредитного договору за порушення ОСОБА_6 строків виконання зобовязань з повернення кредиту та процентів Банком була нарахована пеня в загальній сумі 1952грн. 89коп., з яких 923грн.91коп. за першим траншем, 192грн.23коп. за другим траншем.

Пунктом 5.4. кредитного договору за кожний випадок порушення Позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування він зобовязаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 10 % від мінімальної страхової суми, на яку укладений договір страхування. На підставі чого Банком був нарахований штраф в сумі 37587грн. 20коп., виходячи із мінімальної страхової суми 37587грн., встановленої укладеним ОСОБА_6 договором страхування № -01 від 23.07.2008р.

Пунктом 5.5. кредитного договору за кожний випадок порушення Позичальником обовязків, передбачених п.п.4.3.2.-4.3.6. цього договору, він зобовязаний сплатити на вимогу Банку на його користь штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту. На підставі чого Банком був нарахований штраф в сумі 2631 грн. за невиконання ОСОБА_6В вимог пункту 4.3.3. кредитного договору щодо щорічного надання Банку довідки про заробітну плату та інші доходи та інформації, що необхідна для визначення фінансового стану Позичальника.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадках порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, і оцінивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника відповідача ОСОБА_6

Разом з тим, стягуючи заборгованість з фізичної особи підприємця ОСОБА_4, як поручителя, за зобов'язаннями ОСОБА_6, які виникли з кредитного договору № 6650603 від 23 липня 2008 року суд не врахував наступного.

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 1, статей 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги Банку, які виникли з окремих договорів кредиту і поруки та можуть бути самостійними й окремими предметами позову, суд не звернув належної уваги що договір поруки укладено між юридичною особою ПАТ «ПУМБ» та субєктом господарської діяльності - фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, яка згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14 березня 2016 року не перебуває у процесі припинення (а.с. 173-174).

Суд зазначених вимог закону не врахував, прийнявши до провадження спір, що виник між субєктами господарської діяльності і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянувши його разом із вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ "ПУМБ" до до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі ч. 1 ст. 310, п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 щодо невідповідності законодавству України, інтересам і волі позичальника укладених ОСОБА_6 і Банком кредитного договору та додаткової угоди до нього не можуть бути прийняти до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_7 рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року в апеляційному порядку не оскаржував.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 315, п.1 ч. 1ст.205, ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Суддя Т.С. Довжук

Суддя З.Л. Шолох