Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2075/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого Банк надав, а ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 взяте на себе зобов'язання перед Банком не виконав, в зв'язку з чим має перед банком станом на 31 березня 2016 року заборгованість на загальну суму 13 528,10 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом в сумі 578,44 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8679,27 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією в сумі 3 150 грн.;

- а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 620,39 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Судові витрати у справі віднесені на рахунок позивача.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про сплив позовної давності, неповно досліджено обставини, що мають значення для справи, не дано належної оцінки наданим доказам, висновки суперечать дійсним обставинам та вимогам закону. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - Кирдан А.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач та його представник до апеляційного суду не з'явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, направили письмове заперечення проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що прийшов до переконання, що прострочена заборгованість за кредитом у відповідача виникла у січні 2013 року і з того часу у позивача виникло право на звернення до суду з позовом. На час звернення банку до суду, 18 травня 2016 року, минуло більш ніж три роки, тому суд вважав, що позов подано за межами позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідає.

Так з матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н. За умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для обох сторін справи.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ч.1, ч.2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, даний кредитний договір складається з заяви, умов та правил надання банківський послуг, правил користування кредитною карткою.

При укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Підписуючи заяву, відповідач надав згоду на із умовами та правилами надання банківських послуг.

Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1, ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Питання щодо встановлення строку дії картки судом першої інстанції з'ясовано не було.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано скрін-шот зі строком дії кредитної картки відповідача до 12/16 року (а.с.69), що свідчить про те, що позивачем не був попущений строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні спору порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, висновок суду не відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, що згідно з п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України позивачеві суд присуджує до стягнення з відповідача понесені судові витрати у справі: судовий збір в сумі 2893,80 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 13528,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2893,80 грн..

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: