АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2287/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

з участю: апелянта ОСОБА_6, його адвоката Ремша Д.С.,

відповідача ОСОБА_9, його адвоката Кушніра С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

24 травня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9, третя особа Катеринопільська державна нотаріальна контора, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_18. Після її смерті відкрилася спадщина.

У зазначений законом термін брат позивача, ОСОБА_9, звернувся до Катеринопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа. За життя спадкодавець ОСОБА_18 заповіт не складала.

Позивач стверджує, що він є сином ОСОБА_18, а отже є спадкоємцем першої черги разом з відповідачем ОСОБА_9, має право успадкувати майно на рівні з ним після смерті матері.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини оскільки в період з січня 2015 року по 29 квітня 2016 року постійно хворіла його дочка, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується випискою із історії розвитку дитини і яка постійно потребувала індивідуального догляду.

19 травня 2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову.

Відповідач ОСОБА_9 відмовився надати письмову згоду на подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв'язку із пропуском строку, як це передбачено ч. 2 ст.1272 ЦК України.

Тому просить суд визначити додатковий строк для подання ним, ОСОБА_6, заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті ОСОБА_18, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном на один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 01.09.2016 року, занесеною до журналу судового засідання, виключено з числа третіх осіб Катеринопільську державну нотаріальну контору.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 01.09.2016 року, занесеною до журналу судового засідання, залучено до розгляду справи в якості відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на те, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає повністю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для звернення із заявою про прийняття спадщини без поважної причини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи його законними та обґрунтованими з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданого 10.10.2015 року виконавчим комітетом Вікнинської сільської ради, Катеринопільського району, Черкаської області ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 10 (а.с. 34).

Після смерті ОСОБА_18 відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги є її діти, в т.ч. позивач і відповідач по справі.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

19 травня 2016 року позивач ОСОБА_6 звернувся до державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримав листа про відмову в прийняті вищевказаної заяви (а.с. 7).

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пп.1 п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (пп.2 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Як роз'яснено в п. 24 вказаної постанови, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Заявляючи позов, ОСОБА_6, як на підставу пропущення встановленого законом шестимісячного строку, посилався на те, що в період з січня 2015 року по 29.04.2016 року постійно хворіла його донька, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), підтвердивши випискою із історії розвитку дитини № 673, і яка постійно потребувала індивідуального догляду.

З вказаної виписки вбачається, що дитина хворіла з 20.02.2015 року по 26.01.2015 року, з 03.03.2015 року, 10.04.2015 року, 14.04.2015 року по 22.04.2015 року, 24.02.2015 року по 03.05.2015 року, з 25.03.2015 року по 01.04.2015 року, лікувалась амбулаторно, з 01.07.2015 року по 12.07.2015 року лікувалась амбулаторно (а.с. 10).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що вищевказані дати хвороби та лікування не відносяться до часу, який позивач повинен був використати для звернення із заявою в нотаріальну контору, так як його мати ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому з цього часу слід доводити причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В історії розвитку дитини також містяться дані про те, що ОСОБА_19 хворіла з 28.10.2015 року по 05.11.2015 року (9днів), 26.12.2015 року (1 день), з 15.04.2016 року по 29.04.2016 року (поза межами 6 місяців).

Проте, як вважає колегія суддів, в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 08.04.2016 року (протягом шести місяців) позивач мав достатньо часу для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Крім того, позивачем не надано доказів ні в суд першої інстанції, ні в апеляційний суд, що саме він здійснював догляд за дитиною та перебував з нею на лікарняному у вказані терміни.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції дана невірна оцінка доказам, є необґрунтованими, оскільки колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, з дотриманням положень ст. 212 та п. 3 ч.1 ст. 215 ЦПК України, навів мотиви з яких він взяв до уваги одні докази та відхилив інші.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 не надав доказів на підтвердження наявності поважних причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, відхиляються колегією суддів. Всі посилання позивача, викладені у апеляційній скарзі, отримали оцінку суду, яка повно та послідовно викладена у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для переоцінки доказів та спростування висновків суду, апеляційна скарга також не містить.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :