Справа №705/110/16-ц
2/705/450/16

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді Годік Л.С.
секретар Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,-
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди. Позов мотивований тим, що в період з 05 травня 2015 року по 22 травня 2015 року Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю проводився плановий внутрішньо-фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01 травня 2013 року по 05 травня 2015 року.
За результатами даного аудиту складеного Аудиторський звіт № 234/1/31/21 від 22 травня 2015 року, яким виявлено порушення фінансово-бюджетної дисципліни, що призвели до втрат на суму 140319,13 грн.
Згідно з п. 1.4 наказу Міністра оборони України № 590 від 12 листопада 2010 року «Про затвердження Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України» розпорядження бюджетними коштами за кошторисом Міністерства оборони України відбувається в три ступені, де Міністр оборони України є головним розпорядником; командувачі видів Збройних Сил України, командувачі військ оперативних командувань, начальники територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь - розпорядники другого ступеню; командири військових частин, установ, організацій є розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України третього ступеня.
Керуючись вищевказаним наказом Міністра оборони України, військова частини НОМЕР_1 є розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України третього ступеня.
Військова частина НОМЕР_1 підпорядковується військовій частині НОМЕР_2 .
Фінансування діяльності військової частини здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Основні фонди, обігові кошти, інші цінності військової частини є державною власністю.
З метою усунення виявлених порушень по факту нестачі комплектуючих будівель та споруд аеродрому «Умань», на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 22 травня 2015 р. № 128 було проведено службове розслідування за результатами якого встановлено, що прийом передача фондів аеродрому здійснювалась на підставі директиви Міністерства оборони України від 14 квітня 2011 року № Д-322/1/03, розпорядження заступника командувача з логістики начальника логістики Командування Повітряних Сил України від 08 вересня 2011 року, розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 29 вересня 2011 року, наказу начальника Уманського гарнізону від 29 вересня 2011 р. за № 25. На підставі вищевказаних вимог та керуючись керівними документами командир військової частини НОМЕР_1 прийняв від командира військової частини НОМЕР_3 майно інженерно-аеродромної служби за фактичною наявністю згідно формулярів та складання Акту прийому-передачі. Майно, яке було вказане в акті прийому передачі, як недостача , не перебувало на обліку у військовій частині НОМЕР_1 , посадовими особами не здійснювались ніякі заходи щодо визначення розміру нестачі комплектуючих будівель та споруд, нестача матеріальних засобів в книзі обліку, не обліковувалася. Дану нестачу повинен був облікувати командир військової частини НОМЕР_3 .
Комісія, яка проводила службове розслідування у в/ч НОМЕР_1 , прийшла до висновку, що нестача не могла рахуватися і не рахується за військовою частиною НОМЕР_1 тому, що порушень законодавства з боку посадових осіб частини при здійсненні прийому по даному факту не виявлено.
Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.06.2015 року № 128ад проведено службове розслідування по факту відсутності комплектуючих матеріальних засобів будівель та споруд службово-технічної забудови аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 .
З матеріалів службового розслідування встановлено, що під час проведення аудиту командиром військової частини НОМЕР_1 від 06 травня 2015 року № 112, було призначено проведення позапланової інвентаризації майна інженерно-аеродромної, інженерної, електротехнічної, авіаційно-технічної, автомобільної і електрогазової служб та служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 . За результатами позапланової інвентаризації підтверджено некомплект матеріальних засобів будівель та споруд аеродрому «Умань» на суму 140 319,13 грн. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 травня 2015 року № 127 «Про результати проведення позапланової інвентаризації військового майна» начальнику інженерно-аеродромної служби капітану ОСОБА_3 було поставлено завдання відпрацювати проект наказу про призначення службового розслідування за вказаним фактом некомплекту.
Прийом будівель та споруд був оформлений актом приймання (передачі) майнового комплексу аеродрому «Умань» з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_1 від 25 жовтня 2011 року № 420, який був затверджений ТВП командира військової частини НОМЕР_2 генерал майором ОСОБА_4 25 жовтня 2011 року.
За змістом акту перевірки майнового комплексу аеродрому «Умань» на предмет наявності та якісного стану будівель, інженерних мереж, аеродромних плит від 25 жовтня 2011 року № 116, стосовно питання відсутності комплектуючих будівель та споруд, вбачається, що нестача комплектуючих виявлена методом порівняння місць ймовірного розташування комплектуючих та дійсної наявності обладнання та комплектуючих. При цьому, відповідних заходів щодо визначення розміру нестачі комплектуючих будівель та споруд аеродрому протягом 2011 2015 років посадовими особами військової частини НОМЕР_1 не здійснювалося, нестача матеріальних засобів в книгах обліку не була облікована, не внесена в книгу обліку нестач військової частини. Службові розслідування за фактом нестачі не проводилися та відповідних рішень щодо відшкодування нестачі, проведення заходів претензійно-позовної роботи не вживалося.
В порушення вимог ст.ст. 11, 16, 59, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України підполковник ОСОБА_1 не організував належну охорону об`єктів військової частини НОМЕР_3 , проведення інвентаризацій будівель та споруд, не вжив заходів щодо вчасного виявлення, оформлення та притягнення до відповідальності осіб, винних в утворені нестачі комплектуючих будівель та споруд майнового комплексу аеродрому «Умань», за обліком нестачу не відобразив і приховував її до моменту передачі будівель військової частини НОМЕР_3 у військову частину НОМЕР_1 . На час прийому та передачі, вказаних вище будівель та споруд, особою, якій будівлі були передані під звіт для зберігання та експлуатації, був начальник квартирно-експлуатаційної служби прапорщик ОСОБА_2 .. Всупереч ст. ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України прапорщик ОСОБА_2 не організував належне зберігання ввіреного йому майна будівель і споруд та приховував нестачу до моменту передачі з військової частини НОМЕР_3 у військову частину НОМЕР_1 .
Висновком розслідування та висновком аудиту, порівняльними показниками щодо фактичної наявності та нестачі майна визначено, що зазначена нестача сталася під час перебування будівель та споруд на обліку та зберіганні у військовій частині НОМЕР_3 . Саме внаслідок протиправної поведінки посадових осіб військової частини НОМЕР_3 заподіяна пряма дійсна шкода державі виявлена в нестачі комплектуючих будівель та споруд аеродрому «Умань» на загальну суму 140319,13 грн.
Представники позивача в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримали, просили задоволити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану ними майнову шкоду в розмірі 140319,13 грн. 13 коп.
Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності, оскільки в акті проведення службового розслідування прямо зазначено, що нестача майна була виявлена не пізніше дати підписання акту, даний акт було затверджено та направлено для вжиття заходів вищестоячим командирам, які і мали вжити ще в 2011 році відповідні заходи, щодо нестачі майна. Матеріали аудиторської перевірки від 22.05.2015 року та акту проведення службового розслідування від 03.07.2015 року достовірно підтверджують, що нестача виникла в минулих роках, а саме в 2011 році. В даних документах вказано, що самим підполковником ОСОБА_5 протягом чотирьох років не вживалось заходів, які мали бути вжиті при виявленні нестачі. При цьому ні аудиторський звіт від 22.05.2015 року, ні акт службового розслідування від 03.07.2015 року не пов`язують нестачу майна з винними діями відповідачів. Натомість і аудитор, і особи, які проводили службову перевірку прийшли до висновку, що винуватий у всьому підполковник ОСОБА_5 .. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, а згідно ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питань стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування заподіяних збитків, виявлених актом перевірки майнового стану № 116 від 25.10.2011 року, 25.12.2015 року, тобто більше ніж через один рік.
Суд, заслухавши думку представників позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи встановив, що 25.10.2011 року було складено акт приймання (передачі) майнового комплексу аеродрому «Умань» з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 119-120).
Згідно акту перевірки майнового комплексу аеродрому «Умань» на предмет наявності та якісного стану будівель, інженерних мереж, аеродромних плит № 116 від 25.10.2011 року було виявлено нестачу комплектуючих будівель та споруд аеродрому «Умань» (а.с. 121-126). Про що відображено і в Аудиторському звіті № 234/1/31/21 від 22.05.2015 року (а.с. 97-110).
По факту нестачі комплектуючих будівель та споруд аеродрому «Умань» було проведено службове розслідування та за результатами складено та затверджено командиром військовї частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 акт від 18.06.2015 р., згідно висновків якого вказано, що при звірці документів, які надійшли до військової частини із Актом прийому передачі 2011 року, було встановлено, що відсутнє майно являється фактом нестачі яка виникла в період з 2006 по 2011 років, коли аеродром «Умань» знаходився на балансі військової частини НОМЕР_3 (а.с. 9-10).
Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності з наступних підстав.
Згідно із ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питань стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно з ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд вважає, що з моменту формування акту № 116 від 25.10.2011 року про перевірку майнового комплексу аеродрому «Умань» на предмет наявності та якісного стану будівель, інженерних мереж, аеродромних плит позивачу було відомо про факт нестачі комплектуючих будівель та споруд аеродрому «Умань», однак жодних дій по захисту свого порушеного права в межах строку позовної давності позивач не вчиняв.
Позов позивачем до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди поданий до суду лише 13.01.2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 59, 60, 61, 88, 208-218 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуюча Л.С. Годік