ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Попович О.В., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання недійсними електронних торгів та скасування протоколів про їх проведення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 06 жовтня 2014 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі - ДП «Інформаційний центр» МЮУ) проведено електронні торги з реалізації належного йому майна, а саме: виробничого цеху, компресорної підстанції, підстанції електромереж, приміщення прохідної, в'їзних металевих воріт та огорожі із залізобетонних панелей, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 а також водяного насоса.

Позивач вважає, що електронні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, оскільки він не був належним чином повідомлений про їх проведення, електронні торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту складання звіту про оцінку реалізованого з торгів майна.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати недійсними електронні торги та протоколи проведення електронних торгів з реалізації виробничого цеху, компресорної підстанції, підстанції електромереж, приміщення прохідної, в'їзних металевих воріт та огорожі із залізобетонних панелей, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 а також водяного насоса.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року, у позові ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволеннюз таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що організація та проведення електронних торгів здійснювались відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для визнання їх недійсними.

Проте погодитись із такими висновками не можна, враховуючи наступне.

Судами встановлено, що 28 травня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Райффазен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно по АДРЕСА_1

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2010 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 480 239,75 дол. США.

09 вересня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на підставі рішення суду від 23 грудня 2010 року.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем встановлено наявність у боржника ОСОБА_3 нерухомого майна, яке передано в іпотеку, а саме: виробничого цеху, компресорної підстанції, підстанції електромереж, приміщення прохідної, в'їзних металевих воріт та огорожі із залізобетонних панелей, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 а також водяного насоса.

31 березня 2014 року складено звіт про оцінку будівель, споруд, обладнання та устаткування, що належить ОСОБА_3 і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Проведення електронних торгів було доручено спеціалізованій організації - ДП «Інформаційний центр» МЮУ, яке призначило електронні торги з реалізації спірного майна на 06 жовтня 2014 року.

З повідомлення від 26 вересня 2014 року та списку рекомендованих відправлень вбачається, що позивачу ОСОБА_3 направлялось письмове повідомлення про проведення прилюдних торгів з реалізації спірного майна за місцем його проживання згідно із виконавчим документом.

В електронних торгах 06 жовтня 2014 року брала участь одна особа - ОСОБА_6, якого і було оголошено переможцем електронних торгів.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Частиною 3 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, не встановив фактичних обставин справи, невірно визначив характер спірних відносин та норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, на зазначені вище вимоги закону уваги не звернув, залишив поза увагою те, що електронні торги з реалізації майна, що є предметом іпотеки, відбулися зі спливом шестимісячного строку складення звіту про оцінку арештованого майна, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для визнання їх недійсними.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами допущені порушення норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючиО.П. Касьян
СуддіВ.П. Гончар Т.П. Дербенцева О.В. Попович В.О. Савченко