Справа № 203/3401/16-ц
Провадження № 2/0203/1181/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и в:

20 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2012 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 320 000,00 грн. 25.02.2015 року рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість станом на 05.09.2014 року за вказаним договором у сумі 368 972,77 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційних. Відповідач не виконує рішення суду. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 229 067,72 грн. (3% річних та інфляційні), що утворилася за період від 06.09.2014 року по 14.07.2016 року (а.с.а.с. 2 - 5).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 19.10.2012 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 320 000,00 грн. строком до 19.10.2013 року. Відповідач частково повернув позичені кошти в сумі 1 250,00 грн. (а.с.а.с. 6, 7).

25 лютого 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким суд стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 19.10.2012 року, що утворилася станом на 05.09.2014 року в сумі 368 972,77 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційних. Рішення оскаржувалося, набрало законної сили і стало предметом примусового виконання (а.с.а.с. 8 - 14).

09 листопада 2015 року постановою Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий документ, виданий на підставі рішення від 25.02.2015 року, був повернутий стягувачу (позивачу) без виконання (а.с. 15).

Дотепер відповідач борг не повернула.

Факти укладення договору позики, отримання грошових коштів, їх неповернення і періоду утворення заборгованості, яка була стягнута, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, отже не підлягають доказуванню відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Згідно з частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму згідно зі статтею 625 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Як вбачається зі змісту укладеного договору, до нього не були включені положення про розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов'язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних за період від 06.09.2014 року по 14.07.2016 року обґрунтована й підлягає задоволенню.

Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 17 736,47 грн. відповідно до наступного розрахунку:

(318 750,00 х 3 % ? 365) х 677 = 17 736,47, де:

- 318 750,00 - залишок суми позики;

- 365 - кількість днів у році;

- 677 - кількість календарних днів від 06.09.2014 року по 14.07.2016 року.

Сума інфляційних за несвоєчасне виконання обов'язків складає 211 331,25 грн. відповідно до наступного розрахунку:

(102,9/100 х 102,4/100 х 101,9/100 х 103,0/100 х 143,3/100 х 100,9/100 х 99,6/100 х 101,0/100 х 103,5/100 х 100,1/100 х 99,8/100 х 318 750,00) - 318 750,00 = 211 331,25, де:

- 102,9 - індекс інфляції у вересні 2014 році;

- 102,4 - індекс інфляції у жовтні 2014 році;

- 101,9 - індекс інфляції у листопаді 2014 році;

- 103,0 - індекс інфляції у грудні 2014 році;

- 143,3 - індекс інфляції наростаючим підсумком 2015 року;

- 100,9 - індекс інфляції у січні 2016 році;

- 99,6 - індекс інфляції у лютому 2016 році;

- 101,0 - індекс інфляції у березні 2016 році;

- 103,5 - індекс інфляції у квітні 2016 році;

- 100,1 - індекс інфляції у травні 2016 році;

- 99,8 - індекс інфляції у червні 2016 році;

- 318 750,00 - залишок позики.

У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 2 290,68 грн. (а.с. 1).

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 19 жовтня 2012 року в сумі 229 067,72 грн. (три відсотки річних у сумі 17 736,47 грн., інфляційні в сумі 211 331,25 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 2 290,68 грн., разом - 231 358,40 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2016 року.

Суддя М.О. Католікян