печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарях - Горбатюк І.А., Котко А.С., Козачук К.П., Лисиці О.О., Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" - про стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

11.06.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 37 637 грн. 94 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2013 о 20.30 год. по Дніпровському узвозу в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford Tranzit», д.н.з НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Печерського райнного суду м.Києва від 23.09.2013 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 382 від 12.09.2013 вартість матеріального збитку складає 86 629 грн. 70 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна». На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах суми ліміту відповідальності страховика в розмірі 50 000 грн. 00 коп., проте решта сума в розмірі 36 629 грн. 70 коп. залишилась невиплаченою. Оскільки шкода завдана з вини відповідача і виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивач просить стягнути з відповідача різницю між виплаченою сумою та матеріальної шкоди в розмірі 36 629 грн. 70 коп., вартість рекомендованого телеграфного повідомлення в розмірі 84 грн. 24 коп., вартість послуг за проведення експертизи в розмірі 924 грн. 00 коп.та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп., яка полягає у фізичних та душевних стражданнях.

Протягом розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, згідно якої просив на підставі ч.1 ст. 1208 ЦК України стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 31 073 грн. 13 коп., суму матеріальної шкоди в розмірі 37 637 грн. 94 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в позові та письмових поясненнях обставини та доводи, просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що автомобіль НОМЕР_2 відремонтований, разом з тим, на думку позивача, не належним чином, у зв'язку з чим та за станом свого здоров'я позивач позбавлений можливості його експлуатувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив частково задовольнити позов в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 5 856 грн. 00 коп. В іншій частині вимог просив відмовити у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Третя особа, будучи повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, направила письмові пояснення, згідно яких просила розглядати справу за відсутності представника третьої особи та одночасно зазначила про виплату позивачу страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_5, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.08.2013 о 20.30 год. по Дніпровському узвозу в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford Tranzit», д.н.з НОМЕР_3, під керуванням відповідача ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_1 ( Т.1 а.с.14). В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, належний на праві власності позивачу, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні. (т.1 а.с.14, т.2 а.с.177)

Згідно постанови Печерського районного суду м.Києва від 23.09.2013 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. (т.1 а.с.14)

Згідно Полісу №АВ /8811754 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 29.08.2013 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн. 00 коп., франшиза-0. (т.1 а.с.120)

На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 02.09.2013 та страхового акту №, складеного ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», 24.09.2013 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в межах повного ліміту відповідальності страховика в розмірі 50 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на рахунок СТО ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. (т.1 а.с.21, 128)

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз'яснено у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування.

Як встановлено судом, відповідач погодився відшкодувати відповідачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 5 856 грн. 00 коп.

Таким чином, суд вважає покласти обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди на відповідача, який не заперечив проти такого відшкодування.

Разом із тим, визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить з наданих сторонами належних та достатніх доказів на підтвердження фактично виконаних відновлювальних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля належного позивачу, а саме: рахунку - фактури №СЧ-0009613 від 10.09.2013, складеного ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», згідно якого вартість ремонтних робіт автомобіля складає 64 973 грн. 14 коп., акту виконаних робіт №ЗН-0019186 від 31.10.2013, складеного СТО ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», відповідно до якого вартість відновлювальних робіт автомобіля складає 62 747 грн. 65 коп., акту виконаних робіт №ЗН-0022760 від 14.11.2013, складеного СТО ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», відповідно до якого вартість відновлювальних робіт вказаного автомобіля складає 2 036 грн. 28 коп., квитанцій №32/32 від 04.11.2013 про оплату послуг за ремонтні роботи в сумі 12 747 грн. 65 коп. та №15/15 від 14.11.2013 про оплату послуг за ремонтні роботи в сумі 2 036 грн. 28 коп., та страхової виплати в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та вважає за необхідне на підставі п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, відповідно до якого збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) стягнути з відповідача, який є завдавачем шкоди на користь позивача збитки в розмірі 14 783 грн. 93 коп. (т.1 а.с.121,122-127, т.2 а.с.53-54, 55, 56)

Доводи позивача про недостатність суми страхового відшкодування та понесених ним збитків для повного відшкодування суд вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на власний розсуд, оскільки належних та достатніх доказів того, що автомобіль належний позивачу відремонтований не в повному обсязі і потребує додаткових витрат для відновлювальних робіт позивачем не надано. Іншого судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, судом не приймається до уваги наданий позивачем Висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 382 від 12.09.2013, який складений тим же товариством, що склав рахунок-фактуру, а саме - ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», згідно якого вартість матеріального збитку складає 86 629 грн. 70 коп.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між виплаченою страховою сумою та матеріальної шкоди, що складає 36 629 грн. 70 коп., вартість рекомендованого телеграфного повідомлення в розмірі 84 грн. 24 коп., вартість послуг за проведення експертизи в розмірі 924 грн. 00 коп. Інших даних та належних доказів, які б свідчили про недостатність суми страхового відшкодування та понесених ним збитків для повного відшкодування суду не надано, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

По суті вимог про стягнення на підставі ч.1 ст.1208 ЦК України інфляційних втрат в розмірі 31 073 грн. 13 коп., слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'ям або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду.

Оцінюючи надані позивачем докази та показання свідка ОСОБА_5, які на думку позивача, свідчать про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2013 позивач зазнав ушкодження здоров'я, суд вважає їх неналежними доказами в розумінні ст.58 ЦПК України, оскільки не містять інформацію про предмет доказування, зокрема, в наданій медичній документації відсутні відомості про ушкодження здоров'я позивача під час дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином судом не приймаються до уваги вказані докази, оскільки не мають доказового значення для правильного вирішення даної справи.

За вказаних обставин вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 31 073 грн. 13 коп. не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. 00 коп., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки судом встановлено порушення прав позивача відповідачем, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, ст.ст.23, 1166, 1187, 1192,1194 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" - про стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоду, заподіяних в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14 783 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат суму судового збору у загальному розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко