Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_4, Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», про визнання прилюдних торгів такими, що проведені з порушення законодавства, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом.

Зазначала, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2010 року, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») заборгованість за кредитним договором у розмірі 623 071 грн 86 коп.

У межах виконавчого провадження про стягнення солідарно з неї та ОСОБА_6 на користь зазначеного банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 623 071 грн 86 коп. відчужено належну їй квартиру з прилюдних торгів, що відбулись 21 жовтня 2013 року.

Переможцем прилюдних торгів оголошено ОСОБА_7, який запропонував найвищу ціну за квартиру - 320 000 грн.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_7 у десятиденний строк вартості реалізованої на прилюдних торгах квартири відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про іпотеку» переможцем прилюдних торгів оголошено наступного учасника - ОСОБА_8, який заявив найвищу ціну в розмірі 163 000 грн.

18 листопада 2013 року Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції складено акт про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів.

Позивач вважає, що прилюдні торги проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не проведено повторну оцінку майна після відмови переможця торгів - ОСОБА_7 від придбання майна, не визнано прилюдні торги такими, що не відбулися, та не проведено повторні торги.

Враховуючи викладене, просила визнати прилюдні торги з реалізації арештованого майна такими, що відбулися з порушенням вимог чинного законодавства; визнати недійсними протокол про проведення прилюдних торгів від 13 листопада 2013 року № 2413155-01/1, акт про реалізацію нерухомого майна від 18 листопада 2013 року; визнати незаконним скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно; відновити положення, яке існувало до моменту проведення прилюдних торгів.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2014 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_3, проведені 21 жовтня 2013 року філією № 24 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» та оформлені протоколом від 13 листопада 2013 року № 2413155-01/1, на підставі яких переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_4

Відновлено положення, яке існувало до моменту проведення прилюдних торгів.

Визнано незаконним скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_3

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2014 року визнано прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв. м, такими, що відбулися з порушенням.

Визнано недійсними протокол про проведення прилюдних торгів від 13 листопада 2013 року № 2413155-01/1 та акт про реалізацію нерухомого майна від 18 листопада 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2014 року та додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення та додаткове рішення про задоволення позову, виходив із того, що при проведенні прилюдних торгів не були застосовані норми Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), що підлягали застосуванню у зв'язку з реалізацією арештованого майна.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та додаткове рішення, ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушень при проведенні прилюдних торгів та відсутність підстав і для визнання прилюдних торгів недійсними.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 29 квітня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 65 164,40 дол. США із відсотковою ставкою у розмірі 14,99 % та терміном повернення - 12 квітня 2033 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором від 29 квітня 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 623 071 грн 86 коп.

На виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (далі - Центральний ВДВС Черкаського МУЮ) знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь юридичних осіб боргу в розмірі 778 735 грн 90 коп.

01 грудні 2011 року державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ здійснено опис та арешт належної на праві власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв. м.

22 серпня 2013 року між Центральним ВДВС Черкаського МУЮ та ПП «Нива-В.Ш.» укладено договір про надання послуг з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

21 жовтня 2013 року відбулися прилюдні торги за участю ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Переможцем прилюдних торгів оголошено ОСОБА_7, який запропонував найвищу ціну за квартиру - 320 000 грн.

ОСОБА_7 у десятиденний строк не вніс всієї належної до сплати суми, у зв'язку із чим 18 листопада 2013 року переможцем торгів оголошено ОСОБА_9, наступного учасника, який запропонував найвищу ціну - 163 000 грн, та складено акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення).

Згідно з п. 1.4 Тимчасового положення (у редакції, яка була чинною на час проведення прилюдних торгів) організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до ч. 1 ст. 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно з частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

У разі якщо згідно із судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки ст. 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанції на вказані положення закону та обставини справи уваги не звернули, залишили поза увагою те, що реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах проводилась в межах зведеного виконавчого провадження, прилюдні торги відбулися з реалізації майна, арештованого в ході примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості перед юридичними особами, а не з реалізації предмета іпотеки на підставі рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, не встановили, чи наявне у боржника будь-яке інше майно, на яке можна першочергово звернути стягнення, не звернули уваги на те, що прилюдні торги з реалізації іпотечного майна проводились з метою погашення заборгованості як перед іпотекодержателем, так і з метою задоволення кредитних зобов'язань перед третіми особами, дійшли передчасного висновку про те, що під час проведення вказаних прилюдних торгів підлягали застосуванню норми Закону України «Про іпотеку», а не Тимчасового положення.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених обставин та положень ч. 3 cт. 335 ЦПК України, які тягнуть за собою і скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить за межі доводів касаційної скарги.

Враховуючи допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можуть вважатись законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2014 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович