АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Волошин В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк» про стягнення коштів за депозитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 226688 грн., а також судовий збір 2267 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2016 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує на те, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачу 19.02.2015 року та 23.02.2015 року 200000 грн., проте на початку процедури ліквідації банку 20.03.2015 року долар США за офіційним курсом НБУ становив 23,19 грн. а євро 24,76 грн., а згідно чинного законодавства України вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури ліквідації банку, а тому сума за обома вкладами мала б становити 426688 грн.

Зазначає, що відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, а тому відповідач порушив умови договору, такий його обов'язок був передбачений договором.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представники сторін направили до суду заяви в яких просили розглядати справу у їх відсутності.

Колегія судів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.11.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Англійський «Он-Лайн» Здорова Добавка» «Тринадцятимісячний» №674580/2013, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» прийняв грошові кошти в розмірі 12550 євро терміном на 13 місяців до 05.12.2014 року з виплатою процентів нарахованих на вклад за ставкою 9% річних.

17.12.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок «Он-Лайн» «Тринадцятимісячний» №695197/2013 відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» прийняв грошові кошти в розмірі 5000 доларів США терміном на 13 місяців до 16.01.2015 року з виплатою процентів нарахованих на вклад за ставкою 9,5% річних.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» було вирішено розпочати з 20.03.2015 року процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22.02.2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та делегування повноважень ліквідатора» було вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на два роки по 19.03.2018 року.

Судом встановлено, що також не заперечується сторонами у справі, позивачу було нараховано та виплачено суму гарантованого відшкодування в розмірі еквівалентному 200000 грн., зокрема 19.02.2015 року позивачу виплачено - 6641,79 грн. та 23.02.2015 року - 193358,21 грн.

Крім того з довідки №22/3-33343 від 15.06.2016 року виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію вбачається, що кошти, які перевищують гарантовану суму становлять 179292,82 грн. Вимога від власника рахунку щодо включення до акцептованого реєстру кредиторів банку надійшло на суму 230255,29 грн. Вимога внесена до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», акцептована сума становить 179292,82 грн.

Згідно з ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частинами 1 та 3 ст.1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Наслідки початку процедури ліквідації банку визначені ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.2 ст.46 вищезазначеного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Частиною 1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-1123цс16 від 13.06.2016 року, яка згідно з вимогами ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово.

Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у зв'язку з невідповідністю цих процедур порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів за депозитним договором без задоволення.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: