233 № 233/6321/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 січня 2016 року Kостянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоровя при виконання трудових обов'язків,
Під час його роботи під землею у шкідливих умовах праці він отримав професійне захворювання: «хронічне обструктивне захворювання легенів». У 2010 році роботодавцем було проведено розслідування професійного захворювання, був складений, затверджений та виданий акт за формою П-4 розслідування хронічного професійного захворювання.
Після проходження ним стаціонарного й амбулаторного лікування та обстеження в медичних установах у 2010 році він був направлений для огляду на МСЕК. Вперше висновком МСЕК серії ДОН-04 №021235 від 24.03.2010 року йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40% у зв'язку з професійним захворюванням та інвалідність третьої групи. Зазначений відсоток втрати професійної працехдатності зберігається дотепер.
Вважає, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відповідач, при роботі на шахті якого він отримав хронічне професійне захворювання, зобовязаний нарахувати і виплатити йому відшкодування морального збитку, тому що внаслідок отримання інвалідності, настання у нього стійкої втрати працездатності, він переніс і продовжує переносити особливі моральні страждання, оскільки загублено важливу частину нормальних життєвих функцій його організму, тривалий час він змушений проходити лікування від наслідків захворювання в умовах медичного стаціонару, витримуючи при цьому страждання, переживання, повязані з необоротною втратою здоровя.
МСЕК йому встановлено обмеження до фізичної праці. Він не може більше працювати за гірничою спеціальністю. Взагалі, він не може виконувати працю, повязану з будь-якими навантаженнями.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У наданій заяві позивач підтримав вимоги, викладені в позові, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив позовну заяву задовольнити.
Представник відповідача, будучи згідно із ч.6 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.06.1974 року по 15.03.2010 року перебував у трудових правовідносинах з Відокремленим підрозділом Шахта «Ясинівська - Глибока» ДП «Макіїввугілля», яке реорганізовано в 12.06.2008 року в Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Північне-Ясинівське» ДП «Макіїввугілля», де працював на різних посадах з повним робочим днем під землею. За даними трудової книжки ОСОБА_1 має стаж в умовах впливу шкідливих факторів 35 років 6 місяців (а.с.5).
Висновком МСЕК від 24 березня 2010 року ОСОБА_1 первинно була встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40% за професійним захворюванням ХОЗЛ, він визнаний інвалідом Ш групи, безстроково (а.с.11-12).
Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 05 лютого 2010 року ОСОБА_1 має професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології, другої стадії. Легеневу недостатність першого-другого ступеню. Причиною захворювання ОСОБА_1 є недосконалість технологічних процесів під час підземного видобутку кам'яного вугілля ВП «Шахтоуправління «Північне-Ясинівське» ДП «Макіїввугілля». Протягом всього часу роботи під землею піддавався впливу пилу фіброгенної дії (а.с.7-8).
Також, шкідливість роботи під землею ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою про умови праці робітника ВП «Шахтоуправління «Північне-Ясинівське» ДП «Макіїввугілля» від 19.11.2009 року №02-05-01/412 (а.с.9-10).
З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що внаслідок ушкодження ним здоровя у звязку з виконанням трудового обовязку, він змушений проходити постійне підтримуюче (амбулаторне і стаціонарне) лікування, приймати медичні препарати, а також, що змінився образ його життя, що потребує від нього додаткових зусиль для організації його життєдіяльності.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8.10.2008р. № 20-рп/2008, потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання мають право на підставі ст.237-1 КЗпП України на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Досліджені судом докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим висновком МСЕК встановлені відповідні обмеження, тому суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди.
Оскільки «Шахтоуправління «Північне-Ясинівське» є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Макіїввугулля», тож обовязок по відшкодуванню моральної шкоди слід покласти на Державне підприємство «Макіїввугулля».
За таких обставин, позов слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.209,214-215, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з Державного підприємства «Макіїввугілля» судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.00 коп.
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 16 січня 2016 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш