Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/462/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

17.03.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Гайсюка О.В., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом прокурора Новоархангельського району Кіровоградської області, правонаступником якого є керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_2, реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року прокурор Новоархангельського району, правонаступником якого є керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_2, реєстраційної служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди землі недійсним та зобовязання вчинити певні дії.

Зазначав, що 10 грудня 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № 10/12/14-01 для ведення фермерського господарства на підставі наказу Головного управління Держземагентства в Кіровоградській області від 01 липня 2014 року № 11-579/14-14-СГ. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року визнано недійсними накази Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області № 11-129/14-14-СГ від 21 травня 2014 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 61,9600 га в оренду строком на 15 років, розташованої на території Новоархангельського району Покотилівської сільської ради (за межами населенного пункту), та № 11-579/14-14-СГ від 01 липня 2014 року про затвердження проекту землеустрою та передачі ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 61,9627 га для ведення фермерського господарства. на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району,

Посилаючись на те, що договір оренди укладено на підставі наказу, визнаного недійсним, а також на те, що на час укладення договору не було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є істотною умовою договору, прокурор просив визнати недійсним вказаний договір оренди земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки, зобовязати ОСОБА_2 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку загальною площею 61,9627 га ріллі та стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 10/12/14-01 від 10 грудня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2, відповідно до якого, орендодавець передав в оренду орендарю земельну ділянку загальною площею 61,9627 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9065, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району.

Зобовязано реєстраційну службу Головного управління юстиції в Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію речового права - оренди земельної ділянки загальною площею 61,9627 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9065, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району та надана ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, номер запису 8022755, зареєстроване 10.12.2014 реєстраційною службою Новоархангельського РУЮ Кіровоградської області.

Зобовязано ОСОБА_2, після набранням даним рішенням законної сили, повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельну ділянку загальною площею 61,9627 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9065, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району шляхом складання акту приймання-передачі земельної ділянки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що чинне законодавство не передбачає можливості втручання у право особи, яке вона отримала за відповідними наказами, виконавши всі вимоги законодавства, з огляду на можливі недоліки в організації діяльності органу, що таке право їй надав.

В засіданні апеляційного суду прокурор Бентя В.М. просила відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим.

Відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, в судове засідання не зявилися, представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_3 подав заяву про неможливість його участі через зайнятість у іншому судовому процесі та розгляд даної справи за його відсутності, інші про причину неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до положень ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для скасування рішення немає.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області № 11-129/14-14-СГ від 21 травня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 61,9600 га ріллі, розташованої за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (а.с. 9), а наказом № 11-579/14-14-СГ від 01 липня 2014 року - затверджено проект землеустрою та передачі ОСОБА_2 в оренду строком на 15 років земельної ділянки площею 61,9627 га ріллі земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району (а.с. 9).

10 грудня 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі № 10/12/14-01, за умовами якого ОСОБА_2 передано в оренду на строк 15 років земельну ділянку загальною площею 61,9627 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9065. Підставою передачі земельної ділянки в оренду зазначено наказ Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області № 11-579/14-14-СГ від 01 липня 2014 року (а.с.15-17). Вказана земельна ділянка передана ОСОБА_2 за актом приймання-передачі об'єкту оренди від 10 грудня 2014 року (а.с.18).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 29 квітня 2015 року № 15 «Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області», Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, якому згідно «Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області», затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року № 20, передано повноваження Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області, в тому числі щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Кіровоградської області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року, яка набрала законної сили, визнано недійсними накази Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області № 11-129/14-14-СГ від 21 травня 2014 року ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки та № 11-579/14-14-СГ від 01 липня 2014 року про надання ОСОБА_2 земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства (а.с.10-14), які були підставою укладення оспорюваного договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається в письмовій формі із зазначенням в обов'язковому порядку істотних умов, визначених статею15 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, визнання угоди недійсною.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки накази про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, її затвердження та передачі в оренду земельної ділянки визнані недійсними судом, то укладений з ОСОБА_2 на їх підставі договір оренди землі є недійсним, а отримана ним в оренду земельна ділянка підлягає поверненню.

Судом встановлено та не спростовується доводами апеляційної скарги, що на час укладення договору оренди в порушення вимог ст. ст.5 ч. 5, 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої ОСОБА_2 в оренду, не була затверджена районною радою (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю», та перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Згідно із ст.1 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Частиною 1 ст.13 цього Закону визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами (ч.2 ст.23 Закону).

Оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, то укладення договору оренди без її затвердження суперечить приписам чинного законодавства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 8 квітня 2015 року у справі № 3-41гс15, від 20 травня 2015 року у справі № 3-70гс15, від 01 липня 2015 року №3-297 гс 15.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Ураховуючи особливий охоронний статус землі, як основного національного багатства, охорона якої здійснюється державою та наявність інтересів держави у законному її розподіленні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо субєктного складу осіб, що беруть участь у справі і правильно визначився щодо участі прокурора у справі як позивача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.45 ЦПК України саме на прокурора покладено обовязок представництва інтересів держави у суді шляхом подачі позову та участі у розгляді справи за цим позовом.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки визнання недійсним договору оренди, який укладено з порушенням вимог чинного законодавства, в тому числі і за відсутності затвердженої нормативної грошової оцінки землі, не порушує справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами ОСОБА_2, який не позбавлений права отримати право оренди зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: