Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Закропивного О.В., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 травня 2014 року об 17 годині 40 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем "Сітроєн С4", державний номерний знак НОМЕР_1, по

вул. Мечнікова у м. Одесі, з причин неуважності, не врахувавши дорожніх обставин та не вибравши безпечної швидкості, допустив зіткнення з її автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2. Зіткнення сталося з вини відповідача.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого

ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано матеріальних збитків, згідно висновку експертно-товарознавчого дослідження від 9 червня 2014 року про визначення розміру матеріального збитку, на суму 58 520 грн 29 коп.

Зазначала, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ІншурансГруп». Згідно страхового акту від 1 серпня 2014 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ІншурансГруп» на рахунок позивача було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі

47 599 грн 18 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 1 червня 2014 року

по 31 вересня 2014 року становить 11 478 грн 67 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 11 478 грн 67 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 11 478 грн 67 коп. та 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2015 року рішення районного суду змінено, абзац другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: "Стягнуто з ОСОБА_5 на користь

ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 10 421 грн 11 коп.". В абзаці четвертому слова та цифри "… у розмірі 282 грн 58 коп." замінено словами та цифрами наступного змісту "… у розмірі 365 грн 40 коп.". В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що суд неправомірно застосував до спірних правовідносин вимоги ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання, оскільки в даному випадку виник спір з приводу завдання шкоди, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України.

При цьому правильно виходив із того, що розмір ПДВ не включений до суми майнової шкоди і не врахований при наданні висновку експертного автотоварознавчого дослідження.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик