Провадження № 22-ц/779/56/2016
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О.А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення відмовлено.

Позивач ОСОБА_9 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає, що при вирішенні справи були допущені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. На думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою, що при вселенні відповідача не було дотримано встановленого порядку, зокрема: не було письмової згоди всіх членів сімї наймача, відповідач не зареєстрований в даному житловому приміщенні. Апелянт з посиланням на ст. 98 та ст. 47 ЖК Української РСР вказав, що загальна площа квартири становить 41,30 м. кв., тому розмір житлової площі не дозволяє вселення тимчасових жильців. Позивач зазначив, що з метою захисту себе і свого майна, що належить йому на праві власності звертався в міліцію, в добровільному порядку звільнити квартиру відповідач відмовляється.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належно.

Заслухавши апелянта, відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 з 29.08.1990 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі спірна квартира) відповідно до копії паспорта позивача (а.с. 4-5).

Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.09.1996 Серії І-НМ № 020289 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який розірвано 10.11.1995 (а.с. 7).

Як вбачається з копії Свідоцтва про одруження 26.12.1995 ОСОБА_3 та ОСОБА_10 одружились (а.с. 48).

Подружжя ОСОБА_3 має двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с. 47).

Згідно копій Свідоцтва про право власності від 17.11.2009 та Витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4 є власниками квартири за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, 16/2 в рівних долях (а.с. 8-11).

З копії Довідки № 02-02/2034 виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї від 18.08.2015 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, 16/2 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12 (а.с. 12).

Відповідно до копії Заяви позивача від 04.08.2015 ОСОБА_2 звертався до начальника Івано-Франківського МВ УМВС України з проханням виселити відповідача зі спірної квартири (а.с. 13).

18.08.2015 ОСОБА_2 направив відповідачу ОСОБА_3 вимогу про виселення з квартири за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. М. Підгірянки, 16/2 (а.с. 16-17).

Суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 405 ЦК України, ст. 156, 64, 157 ЖК УРСР, дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 157 ЖК членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.116 ЖК якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Апелянтом в порушення наведених вище норм не надано належних та допустимих доказів в підтвердження його позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи зясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_13