Справа № 502/1892/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

до

ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 29 835,43 грн., яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що 24.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00036847, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 5 500 грн. на умовах визначених Договором, термін повернення кредиту - 24 травня 2014 року.

Однак, відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов'язання за договором своєчасно не виконувала, в зв'язку з чим станом на 18.08.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 29 835,43 грн., яка складається з:

- прострочена до повернення сума кредиту - 3 417,12 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом - 1 442,51 грн.;

- комісія за РО - 1 828,75 грн.;

- плата за пропуск платежів - 23 147,05 грн.

Враховуючи викладене, представник позивача в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 29 835,43 грн. заборгованості за укладеним кредитним договором.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник подав клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання за викликом суду повторно не прибула. Судові повістки, направлені відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому порядку - були повернуті установою з відміткою про її відсутність за зазначеною адресою. На підставі положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності - суду не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Судом встановлено, що, відповідач, належним чином повідомлена судом, повторно не з'явилась в судове засідання, про причини неявки або зміну свого місця проживання не повідомила, в зв'язку з чим суд визнає причину неявки відповідача в судове засідання неповажною та на підставі письмової заяви представника позивача згідно положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00036847, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 5 500 грн. Термін повернення Кредиту 24 травня 2014 року.

Відповідно до п.1,2 Кредитного договору банк надає Позичальнику грошові кошти (надалі за текстом - «Кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній п.1 Спеціальної частини Договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору.

Пунктом 2.4.2 Договору передбачено, що проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (надалі за текстом - «Графік»).

Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,00 % річних (п.3 Спеціальної частини Договору).

Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору).

Згідно п. 2.5.2 Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнити рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, отримавши в банку кредитні кошти, не належним чином виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого згідно доданого до позову представником позивача розрахунку станом на 18.08.2015 року за позичальником утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 29 835,43 грн., яка складається з:

- прострочена до повернення сума кредиту - 3 417,12 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом - 1 442,51 грн.;

- комісія за РО - 1 828,75 грн.;

- плата за пропуск платежів - 23 147,05 грн.

При розгляді і вирішенні справи судом було враховано наступні положення цивільного законодавства:

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов'язок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору, оскільки неналежне виконання Позичальником, ОСОБА_2, кредитного зобов'язання підтверджується наданими суду доказами, у зв'язку з чим порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню, згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, оскільки відповідно до ст. ст. 525, 625, 628 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», код ЄДРЮО та ФОП 19017842, адреса місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 «Т», заборгованість по кредитному договору № ВLаЖГА00036847 від 24.05.2011 року в розмірі 29 835 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять) гривень 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 298,35 гривень.

Рішення набирає чинності після закінчення строку оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня оголошення до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд.

Заочне рішення може бути скасовано судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін