Справа № 404/6004/15-ц
Номер провадження 2/404/276/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та прийняття участі у її вихованні, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, по якому просять усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні внучки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом:

- протягом навчального року: тричі на тиждень - у понеділок, середу і п'ятницю після школи з 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 самостійно їде в квартиру до діда і баби ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають: АДРЕСА_1, і перебуває там без присутності матері ОСОБА_3 до 20 год. 30 хв., після чого в супроводі діда ОСОБА_1 повертається в квартиру матері - по АДРЕСА_2;

- протягом осінніх, зимових, весняних та літніх канікул: у вівторок, четвер та неділю з 9 год. ранку ОСОБА_4 самостійно йде в квартиру до діда і баби ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають: АДРЕСА_1, і перебуває там без присутності матері ОСОБА_3 до 21 год., після чого в супроводі діда ОСОБА_1 повертається в квартиру матері - по АДРЕСА_2;

- в період літніх канікул ОСОБА_4 без присутності матері ОСОБА_3 проводить у діда і баби ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають: АДРЕСА_1, два останніх тижні кожного місяця канікул.

На обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є рідними дідом і бабою малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками ОСОБА_4 є їхня донька - відповідачка у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Фактично внучка ОСОБА_4 проживає з матір'ю - відповідачкою ОСОБА_3, батько з дівчинкою не живе, участі у її вихованні не бере.

Між ними і їхньою донькою протягом кількох останніх років (практично відразу після народження внучки) склались неприязні стосунки. З 2005 року відповідачка ОСОБА_3 страждає психічним захворюванням. З цього приводу вона перебувала на лікуванні в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні з 15 липня до 07 жовтня 2005 року, в зв'язку з психічним захворюванням їй була встановлена група інвалідності, але після закінчення встановленого терміну інвалідності відповідачка відмовилась пройти переосвідування, а також відмовляється від обстеження та лікування в психіатричній лікарні. Внаслідок особливого психічного стану відповідачка ОСОБА_3. агресивно настроєна проти них, звинувачує їх в насильницьких та інших неправомірних діях щодо неї, забороняє своїй доньці ОСОБА_4 спілкуватись з ними, отримувати від них посильне матеріальне забезпечення. Разом з тим, сама відповідачка ОСОБА_3 неналежно виконує свої материнські обов'язки щодо ОСОБА_4: погано піклується про здоров'я доньки ОСОБА_4, її фізичний, моральний та духовний розвиток, не поважає дитину та її інтереси, жорстоко карає ОСОБА_4 фізично. Оскільки вони бачили і знали, що їхня внучка ОСОБА_4 не отримує належного виховання в сім'ї, а її мати в силу особливого психічного стану не може в повній мірі і належним чином виконувати свої обов'язки, то вони постійно з раннього дитинства ОСОБА_4 намагались своєю участю компенсувати недоліки виховання та догляду дитини в сім'ї. Відповідачка ОСОБА_3 не хотіла приймати від них матеріальну допомогу та категорично була настроєна проти їхнього з ОСОБА_4 спілкування.

Для вирішення питань, пов'язаних з вихованням внучки, спілкуванні з нею вони неодноразово звертались у Службу у справах дітей Кіровоградської міської ради. В результаті їхніх звернень Службою у справах дітей 08.07.2008 року за згодою відповідачки було встановлено час їхніх зустрічей з внучкою: щосереди вони могли забирати внучку ОСОБА_4 з дитячого садка, а в четвер відводили її до дитячого садка. Але відповідачка не дотримувалась домовленостей щодо їхнього спілкування з ОСОБА_4, тому в 2011 р. та 2012 році вони знову змушені були звертатись до Служби у справах дітей. Оскільки такі звертання виявились безрезультатними, вони змушені були звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення порядку і способу спілкування. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 року затверджена мирова угода, відповідно до якої внучка могла перебувати у них з 16 год. п'ятниці до 16 год. неділі та з 16 год. середи до 08 год. четверга щотижня, а також під час канікул та свят. Відповідачка кілька місяців дотримувалась умов мирової угоди, але потім знову стала чинити їм перешкоди у зустрічах з внучкою.

Крім того, порушені їхні права як діда, баби і внучки на спілкування, заборона відповідачки і створювані нею перешкоди на їхнє спілкування з внучкою іноді позбавляє дитину необхідних життєвих потреб у харчуванні, одязі, відпочинку, духовному розвитку, спілкуванню з однолітками. Так, відповідачка не має постійної роботи, в основному, живе на пожертви, не може забезпечити життєві потреби дитини, а від їхньої допомоги відмовляється. Вдома у відповідачки часто відсутні продукти харчування, внаслідок чого ОСОБА_4 голодує, голодною йде навчання в школі, в квартирі бруд та неохайність. Через погане харчування ОСОБА_4 почала скаржитись на болі у шлунку, але належного лікування не може отримати, бо мати нею не займається і не дає їм можливості потурбуватись про здоров'я внучки. У вересні 2015 р. з'явились скарги ОСОБА_4 на головний біль та на біль в очах, але лікування вона отримує несистематично (фактично не отримує, оскільки режим лікування не витримується). Вони особисто таємно або через сусідів намагались підгодовувати дитину по дорозі до школи, але коли відповідачка дізнається про це, то карає ОСОБА_4, кричить, погрожує віддати у дитячий будинок чи інтернат. Ті речі, які вони купують ОСОБА_4 - одяг, взуття та інше, відповідачка забороняє носити, внаслідок чого дівчинка має неохайний вигляд, на тлі своїх однолітків виглядає запущеною, пригніченою.

Відповідачка змушує ОСОБА_4 відвідувати служби різних релігій і релігійних концесій (християнську церкву, католицьку Церкву Святого Духа, кришнаїтів) з метою отримати якесь харчування та речі «секонд хенду». Відповідачка забороняє ОСОБА_4 спілкуватися з однолітками, заборонила відвідувати їй літній шкільний табір, екскурсію з класом в Світловодськ, не дозволяла протягом літніх канікул гратися у дворі з друзями, практично все літо дитина пробула в закритій квартирі, без змоги вийти на балкон, щоб поспілкуватись з однолітками або попросити їсти у сусідів. ОСОБА_4 пропонувалась безкоштовна путівка на відпочинок в так званий козацький табір на 10 днів, але відповідачка ОСОБА_4 не пустила в табір, пояснюючи це тим, що ОСОБА_4 буде відпочивати в католицькому таборі, де дівчинка провела 9 днів із 3 місяців канікул. Натомість відповідачка систематично нав'язувала дитині коло позашкільних не зовсім зрозумілих заходів (участь у справах кришнаїтів, співи в православній церкві, молитви в католицькій Церкві Святого Духа тощо). Будучи часто закритою в кімнаті ОСОБА_4, вимушено і явно неконтрольовано багато часу проводить за дисплеєм комп'ютера (далеко не кращого в технічному відношенні), не розуміючи до чого це веде. В результаті за останній рік зір дитини різко погіршився (до 30%).

Крім того, сьогодні є загальновідома проблема батьківського захисту дітей від агресії в Інтернеті, але відповідачка не контролює перебування доньки в Інтернеті. Вдома час ОСОБА_4 проходить сумбурно і не організовано. Сталий режим дня у дитини відсутній, тобто не визначено сталий час на підготовку до уроків, на прогулянку на свіжому повітрі, на роботу по дому. Вимоги відповідачки до дитини непослідовні: то вчи німецьку, то французьку, польську, то англійську, то російську мови; то будеш займатись музикою, то не будеш займатись музикою, то будеш займатись карате, то не будеш. Від такого непослідовного спрямування дитина стала дезорієнтованою у потребах і інтересах.

Відповідачка часто б'є ОСОБА_4, сусіди по її будинку змушені були втрутитись в цю ситуацію, звернувшись до вчителів ЗОШ № 19, де три роки провчилась ОСОБА_4. Дирекція школи запросила відповідачку для бесіди та відправила делегацію вчителів для обстеження умов проживання дитини, але відповідачка їх в квартиру не пустила, влаштувала скандал, в присутності вчителів заявляла ОСОБА_4, що її хочуть забрати від матері. Щоб уникнути з'ясування обставин фізичного насильства, про яке стало відомо в ЗОШ № 19, відповідачка проти волі ОСОБА_4 перевела її до 4-го класу ЗОШ № 13 розлучивши з однокласниками до яких дівчинка звикла та поглибивши психологічну кризу в душі дитини. Застосовуючи до дитини жорстоке фізичне насильство, користуючись беззахисністю дитини, відповідачка маніпулює ОСОБА_4, заявляючи, що, якщо стане відомо про побиття, то її (матір) відправлять в тюрму, а ОСОБА_4 передадуть в дитбудинок, де її будуть бити ще жорстокіше. Тому дитина боїться розказувати про те, що мати її б'є.

Крім фізичного насильства з боку відповідачки на дитину постійно чиниться психологічний тиск: крик, погрози здати в міліцію, обмеження у власному спілкуванні з дитиною (гра в мовчанку), обмеження в свіжому повітрі, викручування за вухо тощо, переслідування дитини за зустрічі з нами. Атмосфера доброзичливості в родині відповідачки відсутня, допомоги в її навчальних справах дитина не відчуває і допомагати ОСОБА_4 при підготовці домашніх завдань мати не хоче, вважаючи її достатньо дорослою і здатною самостійно розібратись у своїх справах, заохочує безвідповідальне відношення дитини до навчання. Будучи сама по собі людиною неорганізованою, імпульсивною відповідачка дезорганізує робочий день ОСОБА_4. Оскільки психіка у дитини подавлена, то вона на все мовчки погоджується, аби мати її не била, не кричала та не погрожувала інтернатом та міліцією. В результаті такої поведінки матері ОСОБА_4 весь час на нервах часто не знає що робити, чим займатись, все частіше приходить в школу з непідготовленими, або не кінця підготовленими уроками, як результат, поступово втрачає бажання старанно вчитись. Вони прагнуть забезпечити внучці безпечне і повноцінне дитинство, створити їй умови для здорового фізичного, морального і духовного розвитку. Вони мають таку можливість під час перебування внучки з ними. Вони проживають в благоустроєній квартирі, де ОСОБА_4 має власну кімнату з усіма необхідними меблями, іграшками, книжками. Вони пенсіонери, але за станом здоров'я мають змогу приділяти внучці достатньо уваги та турбуватись за її всебічний розвиток, допомогти в навчанні, сприяти її адаптації в середовищі однолітків. Вони отримують пенсії в сукупному розмірі біля 5500 грн. щомісяця і мають змогу організувати дитині нормальне харчування, необхідне лікування, розваги. Цього можна досягти, якщо дитина достатньо часу буде проводити в їхній сім'ї, в доброзичливій спокійній обстановці, зокрема, тричі на тиждень після школи ОСОБА_4 може перебувати у них, готувати уроки, нормально харчуватись, мати прогулянки на свіжому повітрі, оздоровлюватись. На даний час дитина бігає до них потайки, переживаючи із-за цього. Їхні зустрічі з дитиною ні в якому разі не порушать рекомендований режим дня для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_3 безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_4, то вони своєю участю у вихованні внучки можуть усунути допущені відповідачкою помилки.

Під час розгляду справи позивачі надали заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно яких просять усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні внучки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом визначення часу для спілкування:

- протягом навчального року та в період осінніх, зимових та весняних канікул: двічі на тиждень - у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., щонеділі з 12 год. до 18 год. за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_3, після чого в супроводі діда ОСОБА_1 повертається в квартиру матері по АДРЕСА_2;

- в період літніх канікул - у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв., щонеділі з 12 год. до 18 год. та цілодобово два перших тижні липня і серпня місяців за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_3, з можливістю виїзду на екскурсію за межі м. Кропивницького.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2015 р. замінено по справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради на Службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (а.с.63).

В судовому засіданні позивачі та представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю, просять суд їх задовольнити у повному обсязі. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог. Вважають, що питання участі позивачів у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 було вирішено ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 р. про затвердження мирової угоди, тому провадження у справі повинно бути закрито. Крім цього, ОСОБА_4 сама не бажає спілкуватися з дідусем та бабусею.

Представник органу опіки та піклування, Тимоховська Т.М. підтримала наданий службою висновок від 30.08.2016 р. Зазначила, що в зв'язку з напруженими відносинами між позивачами та відповідачем порядок зустрічей для початку повинен бути визначений саме такий як визначила служба. В подальшому він може бути змінений. Оскільки позивачі наполягають на зустрічі з онукою саме у неділю залишила вирішення питання дня зустрічі на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7., сусідка відповідача ОСОБА_3 по під'їзду, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 б'є ОСОБА_4, нікуди не випускає із квартири. Вона особисто ходила до школи № 19, де навчалася ОСОБА_4, з приводу її побиття. Із школи приходили вчителя, але ОСОБА_3 їх до квартири не пустила. ОСОБА_4 голодує, часто казала, що хоче їсти. Вона її годувала. Від позивачів ОСОБА_3 продукти не бере. Казала, що мати її б'є, друзів у неї немає. ОСОБА_3 забороняє дівчинці спілкуватися з позивачами, настроює проти них. ОСОБА_4 казала, що любить дідуся з бабусею. З дідусем спілкується по телефону, щоб мати не чула.

Свідок ОСОБА_8., сусідка позивачів, в судовому засіданні пояснила, що раніше ОСОБА_4 в квартирі позивачів бувала часто, пару раз на тиждень. Більше року дівчинку не бачить. Позивачі сказали, що ОСОБА_3 забороняє їм спілкуватися з онукою. Коли ОСОБА_3 приходила до квартири позивачів вона чула скандали, ОСОБА_3 розмовляла на підвищених тонах, хлопала дверми. ОСОБА_4 з радістю приходила до ОСОБА_1. Вони водили онуку в театр, цирк, їздили в зоопарк.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58, 59, ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України до початку розгляду справи по суті сторонам роз'яснено їх процесуальні права, а також про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.60).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.57).

Отже, позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно вказаних свідоцтв про народження є рідними дідусем та бабусею ОСОБА_4.

Дівчинка постійно проживає з матір'ю, відповідачем по справі, за адресою АДРЕСА_2 та навчається в загальноосвітній школі № 13.

Згідно характеристики наданої ЗОШ І-ІІІ № 13 КМР від 25.11.2015 р. ОСОБА_4 навчається в школі з 1 вересня 2015 р. За період навчання проявила себе як організована, старанна, допитлива учениця. Програмовий матеріал засвоює свідомо. Англійська мова, літературне читання, українська мова, математика, природознавство у світі - улюблені навчальні предмети школярки. Мати, ОСОБА_3 приділяє увагу вихованню та навчанню доньки, часто відвідує школу. ОСОБА_4 має багато друзів (а.с. 51).

З характеристики ЗОШ І-ІІІ № 13 КМР від 10.10.2016 р. вбачається, що велику увагу навчанню та вихованню ОСОБА_4 приділяє дідусь (а.с. 139).

З пояснень сторін, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виникає спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні онуки позивачами.

Позивачі й раніше зверталися до суду з позовною заявою про визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні онуки.

Так, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2011 р. визнано мирову угоду, укладену ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_3, за якою: ОСОБА_3 зобов»язується не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з малолітньою онукою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як спосіб участі у спілкуванні і вихованні з малолітньою онукою кожну неділю побачення і перебування: кожної п»ятниці з 16-00 год. до 16-00 год. неділі, середи з 16-00 до 8-00 четверга побачення з відвідуванням місця проживання бабусі та дідуся за місцем проживання кв. АДРЕСА_1. Забирати малолітню дитину ОСОБА_4 з дитячого садочку № 47 чи місця її проживання кв. АДРЕСА_2 бабусею та дідусем. Визначити час спільного відпочинку - влітку протягом 21 день (червень, липень, серпень місяці), взимку, включаючи новорічні та різдвяні свята протягом двох тижнів, у травні - 5 днів. Забирати дитину за домовленістю з матір»ю у інші робочі дні тижня з дитячого садку чи місця проживання до 20-00 години, влаштування дитини в танцювальний гурток, відводити та забирати бабусі та дідусеві. За умови, що неповнолітня дитина не хворіє (а.с.13-14).

Проте, як пояснили в судовому засіданні позивачі умови мирової угоди відповідачем виконувались деякий час, але потім відповідач знову стала чинити їм перешкоди у зустрічах з онукою.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення від спілкування та виховання.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 ЦК України (ст. 263 ЦК України).

Зі змісту ч. 2 ст. 159 ЦК України вбачається, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутності іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у виховання дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психологічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З наведеного вбачається, що законодавством України закріплено право ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як дідуся та бабусі малолітньої ОСОБА_4, на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідач порушує ці права, оспорюючи їх, порушені права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають захисту в судовому порядку.

Згідно довідки «ЖЕО № 4» КМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 /а.с. 54/.

Позивачі перебувають на обліку в УПФУ в м. Кіровограді та отримують пенсії за віком /а.с. 55, 56/.

Згідно характеристик виданих КП «ЖЕО № 4» КМР» та сусідів по будинку та під'їзду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 характеризуються позитивно /а.с. 52-53, 83-84/.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно наданого до суду висновку службою у справах дітей № 5757/49-05-24 від 30.08.2016 р. комісія прийшла до висновку вважати за доцільне визначити наступний час на спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою, а саме: щовівторка і щочетверга одну годину та щосуботи з 10.00 до 16.00 за умови згоди дитини (а.с.135-136).

Враховуючи, що між сторонами наявний спір про порядок участі баби та діда у вихованні дитини, та те, що позивачі мають право на спілкування з малолітньою дитиною - ОСОБА_4, суд вважає за необхідне встановити порядок спілкування позивачів з малолітньою дитиною.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При прийнятті рішення суд враховує, що дідусь та бабуся раніше регулярно спілкувалися з онукою, займалися її вихованням і позбавлення їх права на спілкування з онукою також позбавляє й онуку на спілкування з ними, що не є позитивним фактором, що впливає на емоційний стан дитини.

При визначенні форми спілкування родичів та способів участі баби та діда у вихованні дитини, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 159 СК України та враховує, що позивачі систематично та тривалий час спілкувались з онукою, що свідчить про наявність сталих стосунків між ними. Місце проживання позивачів є звичним для дитини місцем проживання та спілкування з дідом та бабою. За місцем проживання відповідача позивачі не можуть спілкуватися з дитиною, із-за напружених відносин між ними.

Отже, інтересам дитини відповідає систематичність та тривалість побачень з бабою та дідом за місцем їх проживання.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що бажає спілкуватися з дідом та бабусею, проте не завжди та щоб знала мати. Зазначила, що дід приходить до неї до школи, відвідує батьківські збори.

ОСОБА_4 є ученицею навчального закладу, а тому час спілкування має визначатись з дотриманням учбового процесу та створення умов для самопідготовки.

Таким чином, суд вважає доцільним визначити періоди участі позивачів у спілкуванні та вихованні внучки на протязі року двічі на тиждень у вівторок та четвер по 2 години, за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та щонеділі з 10:00 год. до 16:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з обов'язком повернути дитину до місця постійного проживання.

Враховуючи складні стосунки між позивачами та відповідачем зустрічі повинні відбуватися без присутності ОСОБА_3 та перші два місяці з дня набрання рішення законної сили без згоди дитини.

Після спливу двохмісячного терміну з дня набрання рішенням суду законної сили визначити вищезазначений порядок спілкування ОСОБА_1, ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4, однак вже за згодою дитини.

Що стосується позовних вимог про участь позивачів у вихованні онуки в період літніх канікул, а саме у вівторок та четвер з 13 год. 30 хв. до 16 год. 30 хв. та щонеділі з 12 год. до 18 год., то судом вже визначений порядок спілкування та виховання ОСОБА_4 в ці дні.

На даний час не можуть бути задоволені судом вимоги про участь позивачів у вихованні онуки цілодобово два перших тижні липня і серпня місяців за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_3, з можливістю виїзду на екскурсію за межі м. Кропивницького, оскільки із-за неприязних стосунків сторін для початку потрібно налагодити спілкування дитини з дідом та бабусею. В подальшому порядок часу спілкування позивачів з онукою може бути змінений.

За вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом визначення часу для спілкування з онукою протягом двох місяців з дня набрання рішення законної сили без згоди дитини за таких умов:

- двічі на тиждень у вівторок та четвер по 2 години, за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_3, після чого в супроводі ОСОБА_1 ОСОБА_4 повертається в квартиру ОСОБА_3 по АДРЕСА_2;

- щонеділі з 10:00 год. до 16:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 без присутності матері ОСОБА_3, після чого в супроводі ОСОБА_1 ОСОБА_4 повертається в квартиру ОСОБА_3 по АДРЕСА_2.

Після спливу двохмісячного терміну з дня набрання рішенням суду законної сили визначити вищезазначений порядок спілкування ОСОБА_1, ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_4, однак вже за згодою дитини.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати вважати по фактично понесеними позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда