РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючого- судді Дзеньдзюра С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

В с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому збільшив про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 07 січня 2015 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №2732 банківського вкладу у євро відповідно до умов якого депозитні кошти в сумі 20 655,60 євро під 4,5% річних, терміном по 07.04.2015 року включно були розміщені банком на відкритому на імя ОСОБА_1 депозитному рахунку №5361. Окрім того, 07 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №737 банківського вкладу у доларах США відповідно до умов якого депозитні кошти в сумі 18 294,77 доларів США під 5,5% річних, терміном по 07.04.2015 року включно були розміщені банком на відкритому на імя ОСОБА_1 депозитному рахунку №5366. З метою дострокового розірвання вищевказаних договорів позивач 12.02.2015 року подав відповідачу заяви про закриття рахунків. 17.02.2015 року ПАТ «Дельта Банк» закрило рахунки, однак належної позивачеві суми не виплатив.

Просить стягнути з відповідача за договором №2732 суму вкладу у розмірі 20 655,60 євро, проценти за прострочене користування кредитом 1 859,00 євро, 3% річних 929,50 євро; за договором №2737 суму вкладу у розмірі 18 294,77 доларів США, проценти за прострочене користування кредитом 1 097,69 доларів США, 3% річних 548,84 доларів США та 10 000 моральної шкоди.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила, подала письмові заперечення в яких вказала, що Постановою Правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», АТ «Дельта Банк» віднесено до неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Зазначила, що наслідком введення тимчасової адміністрації стосовно АТ «Дельта Банк» є спеціальний порядок повернення коштів у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому позов до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 07 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №2732 банківського вкладу у євро відповідно до умов якого депозитні кошти в сумі 20 655,60 євро під 4,5% річних, терміном по 07.04.2015 року включно були розміщені банком на відкритому на імя ОСОБА_1 депозитному рахунку №5361.

07 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №737 банківського вкладу у доларах США відповідно до умов якого депозитні кошти в сумі 18 294,77 доларів США під 5,5% річних, терміном по 07.04.2015 року включно були розміщені банком на відкритому на імя ОСОБА_1 депозитному рахунку №5366.

Згідно п.1.11 Договорів у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього Договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.3. цього Договору, дія цього Договору вважається припиненою достроково, а банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичних період перебування коштів на рахунку, за ставкою 0,01 процентів річних.

З метою дострокового розірвання вищевказаних договорів позивач 12.02.2015 року подав відповідачу заяви про закриття рахунків. Однак відповідачем не було виконано умов Договорів та не повернено вкладнику суму внеску, а також не сплачено нараховані проценти.

Статтями 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов"язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу,інших актів цивільного законодавства, договір є обов"язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п.п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ № 516 від 03.12.2003р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у частині стягнення з відповідача за договором №2732 20 655,60 євро та за договором №2737 9 270,13 доларів США з врахуванням виплати здійсненої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, не підлягає до задоволення позов в частині стягнення процентів та 3% річних у звязку з ненаданням позивачем розрахунку.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що з введенням тимчасової адміністрації стосовно АТ «Дельта Банк» діє спеціальний порядок повернення коштів, оскільки позивачем ОСОБА_1 заяви про дострокове розірвання договорів №2732 та №2737 подано відповідачу 12.02.2015 року, тобто дозапровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України підставами для присудження моральної шкоди є фізичний біль чи страждання, пережиті особою у звязку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, душевні витрати по причині неправомірної поведінки третіх осіб неї, знищення чи пошкодження майна, приниження честі і гідності.

Як вбачається із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Подібних фактів у позовній заяві та поясненнях суду позивач ОСОБА_1 не навів доказів на їх підтвердження не надав. У звязку з цим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000, 00 грн., до задоволення не підлягають, так як позивачем в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів щодо заподіяння такої.

Керуючись ст. 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 20 655,60 євро та 9 270,13 доларів США.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Дзеньдзюра С.М.