Справа № 2-1325/10
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, де вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 27. 11. 2008 року, постановленого за позовом ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» до ОСОБА_1, ПП Суліменко про стягнення збитків, з нього на користь позивача була стягнута сума матеріальної шкоди в розмірі 12072,70 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21. 10. 2009 року рішення суду було скасовано, справа направлена на новий розгляд, і ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 10. 12. 2010 року позовні вимоги ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» залишено без розгляду.

Наприкінці 2015 року йому стало відомо, що 11. 03. 2009 року державним виконавцем Бердянського МРУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження, заборона міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На даний час на виконанні у ВДВС Бердянського МРУЮ відсутні будь які виконавчі провадження відносно нього.

Таким чином відсутня необхідність накладення арешту на усе належне йому майно, проте державний виконавець відмовив у скасуванні постанови державного виконавця Златєвої М. Є. від 11. 03. 2009 року серія та номер АМ 621990, посилаючись на те, що матеріали виконавчого провадження знищені, а у Державному реєстрі не міститься достатня інформація для більш детального ідентифікування арешту для його зняття.

Просить скасувати вказану постанову державного виконавця.

В судовому засіданні 08. 12. 2016 року скаржник ОСОБА_1 з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_2 підтримав скаргу і пояснив, що дійсно після винесення рішення Бердянським міськрайонним судом у 2008 році був виданий виконавчий лист про стягнення з нього 12072, 70 грн. на користь ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант», накладено арешт на належне йому майно, але після того, як ухвалою Бердянського суду від 10. 12. 2010 року позовні вимоги ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» залишені без розгляду, він передав державному виконавцю ухвалу суду і був впевнений, що вона скасувала арешт з його майна. У 2015 році він хотів продати квартиру, але виявилося, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься заборона на відчуження квартири, і арешт до цього часу не знятий, не дивлячись на те, що претензій до нього вже немає.

Державний виконавець Беляєва А. С. в судовому засіданні 08. 02. 2016 року скаргу не визнала і пояснила, що вона діє у повній відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», скаржник не надав постанову про накладення арешту, а в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостатньо даних для того, щоб ідентифікувати арешт і скасувати його. Саме виконавче провадження знищено згідно до наказу № 2274/5 від 25. 12. 2008 року про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, де п. 9. 9 передбачений строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, у 3 роки.

15. 02. 2016 року сторони до суду не явилися, представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 і державний виконавець ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_3 надали суду заяви, у яких просять розглянути справу за їх відсутності. Представник скаржника підтримав скаргу ОСОБА_1, державний виконавець просить у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.03. 2009 року постановою АМ № 621990 державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_4 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 27. 11. 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми було накладено арешт на усе належне йому майно, заборона міститься у Державному реєстрі прав на речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» до ОСОБА_1, ПП Суліменко про стягнення збитків, вказане рішення Бердянського міськрайонного суду скасоване ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21. 10. 2009 року, справа направлена на новий розгляд, і ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 10. 12. 2010 року позовні вимоги ВАТ «Українська страхова компанія «Дженералі гарант» залишено без розгляду.

На цій підставі державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_4 була винесена постанова від 28. 02. 2011 року про закінчення виконавчого провадження у звязку зі скасуванням рішення суду, при цьому у п.2 постанови зазначено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

На виконання наказу № 2274/5 від 25. 12. 2008 року про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, у звязку з тим, що виконавче провадження завершено, воно було знищено, про що складено акт від 10. 02. 2015 року.

Проте як вбачається з інформаційної довідки з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказана заборона на відчуження майна ОСОБА_1 з реєстру не видалена і не скасована.

Підпункт 4.2.11 п. 4.2 розділу IV Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішення суду передбачає, що державний виконавець може вирішити питання про звільнення майна з- під арешту у разі знищення виконавчого провадження без відкриття виконавчого провадження, але для цього необхідні відомості з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі і від сторін виконавчого провадження.

Проте ОСОБА_1 за відсутністю у нього копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11. 03. 2009 року у зв»язку з тим, що свого часу йому вона направлена не була, не надав її державному виконавцю для вирішення питання про скасування цієї постанови, у свою чергу, державний виконавець Головченко Ю. С. не може зняти арешт з майна тільки на підставі тих даних, що містяться з інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки ідентифікувати арешт неможливо.

Таким чином, судом встановлена ситуація, коди державний виконавець діє у межах своїх повноважень, у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», проте існує порушення права ОСОБА_1 на вільне володіння своєю власністю, гарантоване ст. 41 Конституції України.

Суд приймає до уваги той факт, що на даний час на виконанні у ВДВС Бердянського МРУЮ відсутні будь які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1

Враховуючи, що іншим чином, ніж у судовому порядку відновити право скаржника на володіння та розпорядження своїм майном, неможливо, суд вважає за необхідне скасувати постанову державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_4 від 11. 03. 2009 року про арешт майна ОСОБА_1

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 386,387 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 від 11. 03. 2009 року серія, номер АМ 621990 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_5