Справа № 495/3494/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.05.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 01.06.2006 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 3,61 га у межах згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №13, ділянка№414. Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_3 склала на імя позивача та ОСОБА_4 заповіт, яким усе належне їй майно заповідала дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках. Проте, при зверненні позивачем до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на власності на земельну ділянку у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_1, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 01.06.2006 року та складається із: земельної ділянки загальною площею 3,61 га в межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №13, ділянка №414, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0629 та визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом право власності на ? частину спадкового майна, після смерті ОСОБА_3, яка складається з: земельної ділянки загальною площею 3,61 га в межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №13, ділянка №414, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0629.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність (.а.с.26).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 059855, виданим ОСОБА_2 сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.(а.с.8).

В матеріалах справи наявна копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД№064427, відповідно до якої ОСОБА_3 належала земельна ділянка 3,61 га у межах згідно з планом, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарськоого виробництва (а.с10).

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно листа Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 01.06.2006 року у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 14).

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Інформаційним листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 розяснено, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно паспортних даних місцем реєстрації позивача ОСОБА_1 є вул.Енгельса,21/7 м.Білгород-Дністровський, а місцем проживання померлої спадкодавиці ОСОБА_3 є вул.Дружби,84,с.Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.5,6,9).

Таким чином, ОСОБА_1 не була зареєстрованою та не проживала разом із спадкодавицею, та як наслідок не може вважатися такою, що фактично прийняла спадщину.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України позивачем не надано доказів, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавицею, тож у сенсі положеннь ст. 29,1268 ЦК України суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання факту прийняття спадщини ОСОБА_1, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 01.06.2006 року та складається із: земельної ділянки загальною площею 3,61 га в межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №13, ділянка №414, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Визнання за позивачем права власності на ? частину спадкового майна є похідними вимогами, які підлягають задоволенню лише у разі задоволення основної частини позову про встановлення факту прийняття нею спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан