Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом, який у подальшому було уточнено та остаточно поданий ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на те, що з 8 серпня 2013 року по 23 червня 2015 року він з ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі

1/4 частини всіх видів заробітку та на утримання відповідачки в розмірі

1 000 грн до досягнення дитиною 3-х річного віку. Після розлучення сторін, дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилась проживати разом з матір'ю ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_4 зазначав, що після розлучення сторін, сторони не дійшли згоди щодо прийняття участі батька в вихованні, в вільному спілкуванні з дочкою, мати дитини створює штучні перешкоди в спілкуванні батька з донькою, посилаючись на режим дня. Спроби батька вирішити дане питання мирним шляхом не дали позитивних результатів, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Також ОСОБА_5, - бабуся дочки сторін, просила в позові встановити режим побачень і спілкування з онукою без присутності матері, через непорозуміння з матір'ю дитини щодо її участі в спілкуванні з онукою.

ОСОБА_6 пред'явила зустрічний позов, мотивуючи тим, що дитина невідлучна від матері, яка піклується нею, має самостійне житло, створила умови для проживання, виховання і всебічного розвитку дитини.

Ураховуючи наведене, просила визначити місце проживання своєї малолітньої дочки разом з нею.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року, позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено наступні способи участі у вихованні дочки

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_4: особисте спілкування в присутності матері ОСОБА_6 до досягнення дитини трьохрічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_3, а з 5 квітня 2017 року - особисте спілкування батька ОСОБА_4, з дочкою ОСОБА_7 без присутності матері ОСОБА_6: систематичні побачення по три вихідні дні на тиждень по три години на добу, за домовленістю з матір'ю ОСОБА_6 згідно наданого графіку роботи ОСОБА_4 на кожен наступний місяць.

Графік роботи ОСОБА_4 надавати у двох примірниках: один для ОСОБА_4,, другий примірник для ОСОБА_6, підписаний батьками.

Систематичні побачення у наступні дні: день народження бабусі ОСОБА_5 13 травня; день народження дідуся ОСОБА_8

21 липня; день народження батька ОСОБА_4 1 травня; день народження дочки ОСОБА_7 4 квітня, за домовленістю з матір'ю ОСОБА_6, з ІНФОРМАЦІЯ_3 без присутності матері ОСОБА_6

Систематичних побачень у святкові дні: Новий Рік 1 січня; Різдво Христове 7 січня; кожен рік на свято Христово Воскресіння - Пасху,

8 березня та на Трійцю, за домовленістю з матір'ю ОСОБА_6 з

5 квітня 2017 року без присутності матері ОСОБА_6

Визначено наступні способи участі у вихованні онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, бабусею ОСОБА_5 в присутності матері ОСОБА_6, до досягнення дитини трьохрічного віку до

ІНФОРМАЦІЯ_3, а з 5 квітня 2017 року - особисте спілкування бабусі ОСОБА_5 з онукою ОСОБА_7 без присутності матері ОСОБА_6 за домовленістю з ОСОБА_6: перша і третя неділя місяця.

Зустрічний позов ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_6, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд правильно застосував положення ст. 141, ч. 2 ст. 159 СК України, на підставі наданих сторонами доказів, правильно виходив із рівності прав матері та батька у вихованні дитини, а також права на участь у вихованні бабусі, що відповідає вимогам ст. 257 СК України.

Виходячи з конкретних обставин справи, віку дитини, суд вірно врахував необхідність побачень батька у присутності матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, а після досягнення цього віку - за домовленістю з матір'ю.

Доводи касаційної скарги, що ОСОБА_5 не зверталася з позовом про визначення участі у вихованні дитини матеріалами справи спростовуються (а. с. 20).

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

І.М.Фаловська