Справа № 186/1206/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником кого відповідно до статутних документів є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 8/2007/840-МК14/06, з додатковою угодою №1 від 26 лютого 2007 року до нього, відповідно до умов якого відповідачу банком було надано кредитну лінію в розмірі 18 489,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,50% річних, з терміном користування кредитом по 20 лютого 2017 року.

Відповідно до п. 3.1.1., 5.1.2. договору кредитної лінії позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з графіком погашення кредиту.

Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконав умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором, графіком погашення кредиту до нього, терміни.

Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. договору кредитної лінії у разу порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та/чи порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконала, тому, станом на 03 серпня 2015 року за нею існує заборгованість за договором кредитної лінії в розмірі 37 815,37 доларів США, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 17 857,93 доларів США, що еквівалентно 377 278,52 гривень; заборгованість по сплаті відсотків 19 957,44 доларів США, що еквівалентно 421 634,17 гривень, та пеня в розмірі 264 000,51 гривень, що еквівалентно 12 496,08 доларів США.

Також зазначає, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05 червня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" у ПАТ КБ "Надра" розпочалася процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Відповідно до п.22, ч.1, ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору їх звільнено.

Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредитної лінії в розмірі 37 815,37 доларів США, та пеню в розмірі 264 000,51 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В свої заяві про перегляд заочного рішення по даній справі прохала суд застосувати строк позовної давності до вимог банку.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, 26 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником кого відповідно до статутних документів є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 8/2007/840-МК14/06, з додатковою угодою №1 від 26 лютого 2007 року до нього, відповідно до умов якого відповідачу банком було надано кредитну лінію в розмірі 18 489,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,50% річних, з терміном користування кредитом по 20 лютого 2017 року.

Відповідно до п. 3.1.1., 5.1.2. договору кредитної лінії позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з графіком погашення кредиту.

Згідно п.п. 8.1., 8.2. договору кредитної лінії у разу порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та/чи порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

У порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконала, тому, станом на 03 серпня 2015 року за нею існує заборгованість за кредитним договором відповідно до розрахунку банку, в розмірі 37 815,37 доларів США, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 17 857,93 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 19 957,44 доларів США, та заборгованість по пені в розмірі 264 000,51 гривень.

У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідність ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до Постанови Верховного суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка є обовязковою для застосування судами загальної юрисдикції, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

У разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно ст. ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. ст. 259, 261 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Додатковий договір про збільшення позовної давності між сторона у справі не укладався, до суду позивач звернувся 12 серпня 2015 року, що підтверджується штемпелем на конверті, тому суд вважає за необхідне застосувати загальний строк позовної давності у три роки до позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за період з березня 2007 року по 12 серпня 2012 року, оскільки дані позовні вимоги заявлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності.

Тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість по тілу кредиту за період з 12 серпня 2012 року по 03 серпня 2015 року у розмірі 11 890,98 доларів США.

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом за період з 12 серпня 2012 року по 03 серпня 2015 року у розмірі 5484,12 доларів США, з розрахунку:

-15,50% (відсотки за договором) : 365 днів х 1086 днів (кількість прострочених днів за період з 12 серпня 2012 року по 03 серпня 2015 року) = 46,12%

-11890,98 доларів США (сума боргу за тілом кредиту) х 46,12% = 5484,12 доларів США

Абзацом другим п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За таких умов підлягає стягненню з відповідача пеня за період з 12 серпня 2014 року по 03 серпня 2015 року.

Згідно п.п. 8.1., 8.2. договору кредитної лінії у разу порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та/чи порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Тому розмір пені за період з 12 серпня 2014 року по 03 серпня 2015 року, який підлягає стягненню з відповідача становить 141 492,46 гривень, з розрахунку:

ПеріодКількість днівСтавка НБУПеня у доларах США
з 12.08.14 р. по 20.08.2014 р.812,5%88,67
з 20.08.2014 р. по 20.09.2014 р.3112,5%331,09
з 20.09.2014 р. по 20.10.2014 р. 3012,5%323,38
З 20.10.2014 р. по 13.11.2014 р.2412,5261,20
З 13.11.2014 р. по 20.11.2014 р.814,0%97,90
З 20.11.2014 р. по 20.11.2014 р.3014,0%370,01
З 20.12.2014 р. по 20.01.2015 р.3114,0%386,47
З 20.01.2015 р. по 06.02.2015 р.1714,0%213,14
З 06.02.2015 р. по 20.02.2015 р.1419,5%247,21
З 20.02.2015 р. по 04.03.2015 р.1219,5%211,87
З 04.03.2015 р. по 20.03.2015 р.1630,0%436,92
З 20.03.2015 р. по 20.04.2015 р.3130,0%851,32
З 20.04.2015 р. по 20.05.2015 р.3030,0%830,68
З 20.05.2015 р. по 20.06.2015 р.3130,0%867,09
З 20.06.2015 р. по 20.07.2015 р.3030,0%843,40
З 20.07.2015 р. по 01.08.2015 р.1430,0%396,95
6754,30

6754,30 доларів США (загальний розмір пені) х 21,126666 (курс долара НБУ на 01.08.2015 р.) = 142 695,84 гривень (сума пені, яка підлягає стягненню).

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до абзацу 2, 3 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192 ЦК, ч.3 ст.533 ЦК, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Тобто стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.

Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05 червня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" у ПАТ КБ "Надра" розпочалася процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 375,10 доларів США, яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11 890,98 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 5484,12 доларів США, та пеню в розмірі 142 695,84 гривень, а також на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на користь держави в розмірі 5919,46 гривень.

Керуючись ст.ст. 509, 525, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» вул.Артема, буд.15, м. Київ р/р 7002, МФО 380764, заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-МК14/06 від 26 лютого 2007 року в сумі 17 375 (сімнадцять тисяч триста сімдесят пять) долари США 10 центів, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 11 890,98 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків 5484,12 доларів США, та пеню в розмірі 142 695 (сто сорок дві тисячі шістсот девяносто пять) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код № НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 5919 (пять тисяч девятсот девятнадцять) гривень 46 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.С. Кривошея