Справа № 490/9934/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

16 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після винесення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9934/15-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2, посилаючись на те, що він близько 5 років не проживає у вказаній квартирі.

Позивачка у судове засідання не зявилася. При цьому, позивачка у своєму позові просила про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, допитавши свідків, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка основним квартиронаймачем та власницею квартири АДРЕСА_2 (а. с. 9, 10). Крім неї, за вказаною адресою також зареєстровані її донька ОСОБА_3, син ОСОБА_4, а також колишній чоловік ОСОБА_2, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки форми № 3 (а. с. 11).

В той же час, з січня 2010 року, після розірвання шлюбу між сторонами, і по теперішній час відповідач за вказаною адресою не проживає без поважних причин, у квартирі не зявляється, плату за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не бере, у добровільному порядку зніматися з реєстрації у вказаній квартирі не бажає.

Факт непроживання відповідача у вказаній квартирі підтверджується наявною у матеріалах справи копією акту про непроживання від 30.09.2015 року, підписаного двома сусідами та завіреного службовими особами ТОВ «ЖЕК «Забота» (а. с. 12).

Крім того, факт непроживання відповідача у вказаній квартирі з 2010 року підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, шо власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи відсутність домовленості між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин близько пяти років, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

За такого, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після винесення рішення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН