№ 2/359/19/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблпроектсервіс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування результатів оцінки вартості житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, експертної грошової оцінки земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2014 позивач в особі свого представника ОСОБА_6 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій після усунення недоліків позовної заяви, просить суд: визнати недійсними та скасувати результати оцінки вартості будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м.Бориспіль вул.Пушкіна, 2-в, від 31.10.2013 року, яка була виконана субєктом оціночної діяльності ОСОБА_2, та результати експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0500 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: м.Бориспіль вул.Пушкіна, 2-в від 31.10.2013 року, яка була виконана Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблпроектсервіс», а також стягнути понесені витрати (а.с.2-6,97-101).

Свої вимоги позивач обґрунтовує, посилаючись на вимоги ст.3,10,11,32,33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п.п.3,16,49,52 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, а також наступним.

31.10.2013 р. субєктом підприємницької діяльності відповідачем ОСОБА_2 було проведено оцінку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, а також Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблпроектсервіс» була проведена експертна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0500 та, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Пушкіна, 2-в). Метою проведення оцінки було визначення їх ринкової вартості для подальшого відчуження. Згідно висновку ФОП ОСОБА_2 вартість домоволодіння станом на 31.10.2013 р. становить 488 068 гривень а вартість земельної ділянки ТОВ «Київоблпроектсервіс» була оцінена в 54 000 гривень.

Позивач та її представники не погоджуються із результатами оцінки, вважають їх необєктивними і недостовірними, та такими, що не відповідають нормативно-правовим актам України з оцінки майна, а саме: були наведені та використані недостовірні дані для визначення дійсної ринкової вартості житлові будинки з господарськими будівлями та земельною ділянкою, на якій вони розташовані, в бік її заниження; реальна ринкова вартість домоволодіння та земельної ділянки є вищою майже в 5 разів, що підтверджується висновком про вартість майна №232 від 31.08.2014, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» та результатами його рецензування, проведеного ТОВ «Юніверс Консалтинг».

Внаслідок недостовірної та необєктивної оцінки ринкової вартості домоволодіння та земельної ділянки, позивач була ведена в оману щодо дійсної вартості її майна. Вона також зазначає, що не була замовником оцінки домоволодіння та земельної ділянки, не укладала ніяких договорів з відповідачами та не давала доручення третім особам на їх укладення, до дати укладання договору міни від 30.01.2014 року вона не була ознайомлена з висновками оцінювача. Позивач стверджує, що не надавала відповідачам свідоцтво про право власності на нерухоме майно та технічний паспорт, на підставі яких здійснювалась оцінка, та що огляд домоволодіння відповідачі не здійснювали.

Позивач також зазначає, що відповідно до обставин справи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є сторонами договору міни від 30.01.2014 р., який був укладений на підставі висновків вартість оцінки, що оскаржується, а тому рішення у даній справі може вплинути на їх права та обовязки.

В судовому засіданні позивач та її представники повністю підтримали заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, додатково пояснили, що в оспорюваному позивачем звіті про оцінку домоволодіння відсутні фотографії, які показували б внутрішній стан будинку та відображали б недоліки, які зазначені у звіті, відсутні відомості про гараж, який зроблений як підземний та камін, що свідчить про те, що будинок оцінювачем не оглядався, оцінка обєкта проведена формально, що не дає змоги його ідентифікувати в повній мірі та що є порушенням ст.56 Національного стандарту №1. Вони звертають увагу, що будинок був введений в експлуатацію та повністю придатний для проживання, підключений до інженерних мереж, необхідних для його функціонування води, газу, тепла, електроенергії. Той факт, що будинок був прийнятий в експлуатацію свідчить про те, що в будинку мали бути здійснено внутрішні опоряджувальні роботи, які передбачені п.24 постанови КМУ від 22.09.2004 року №1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів». Позивач ОСОБА_1, крім того, будучи допитаною в якості свідка в порядку, визначеному ст.184 ЦПК України, показала, що не укладала з оцінювачем договір на проведення оцінки будинку та земельної ділянки, що ці звіти були надані нотаріусу третіми особами, з якими вона уклала договір міни. Вона стверджує, що була введена в оману щодо дійсної вартості належних їй будинку та земельної ділянки, внаслідок чого на вкрай невигідних для себе умовах уклала договір міни. В неї залишались копії документів на будинок та земельну ділянку, тому вона звернулась до іншого субєкта оціночної діяльності та замовила оцінку будинку і земельної ділянки, і дізналась що їх вартість майже в пять разів більша за ту, яку визначили відповідачі.

Додатково представник позивача в судовому засіданні пояснила, що підтримує позовній вимоги та позивач не бажає їх змінювати, оскільки наданих доказів на їх думку достатньо для скасування результатів проведеної оцінки та визнання їх недійсними, а обраний спосіб захисту вважає обґрунтованим і таким, що відповідає намірам позивача, використати дане рішення в іншій цивільній справі про визнання договору міни недійсним як преюдиціальний факт.

Відповідач ОСОБА_2, будучи допитаною в якості свідка в порядку, визначеному ст.184 ЦПК України, повністю підтвердила подані до суду письмові пояснення (т.1 а.с.180-183)заперечення та показала, що наприкінці жовтня 2013 року до неї звернувся знайомий брокер ОСОБА_7, який повідомив, що необхідно здійснити оцінку житлового будинку, земельної ділянки та квартири. Вона погодилась та повідомила йому перелік документів, які для цього необхідні та умови оплати за надані послуги.31.10.2013 до неї в офіс прийшли ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З ОСОБА_1 вона уклала два договори на виконання оцінки належних позивачу будинку та земельної ділянки, а ОСОБА_1 особисто підписали ці договори, сплатила кошти та надала копії свого паспорта, копію Державного акту про право власності на земельну ділянку, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності, технічного паспорту на житловий будинок. Відповідач стверджує, що надала примірники договорів позивачу а також дві квитанції про здійснену оплату по 400 гривень. Для проведення робіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки вона залучила ТОВ «Київоблпроектсервіс», спеціалісти якого мають відповідне свідоцтво оцінювача. В день укладення договору вона здійснила виїзд до будинку №2-в по вул.Пушкіна в м.Борисполі за участі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, брокера ОСОБА_7, де вона оглянула будинок та здійснила фотографування. ОСОБА_3 уклав з нею 31.10.2014 року договір щодо оцінки квартири, яку вона також оглянула в цей день. Відповідач не згодна х твердженнями позивача, о визначена вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, є заниженою та не відповідає ринковій вартості, та що вона приймала о уваги, що будинок побудований в 2007 року та заходився у занедбаному стані, скло в декількох вікнах розбите, внутрішнє оздоблення в будинку відсутнє повністю, електрозабезпечення здійснене тільки на першому поверсі, цегла димоходу зруйнована, відмостка будинку деформована, малось затікання підвального приміщення, через те що зовнішня стіна. Крім того місцезнаходження будинку було розцінене як непривабливе, в периферійній частині міста, відсутня інфраструктура, безпосередньо на магістралі , як наслідок шум, пил загазованість. Розмір земельної ділянки на якій розміщений будинок, дуже малий 0,05 га, що фактично земельної ділянки навколо будинку не має, тільки смуга землі. При здійсненні оцінки нею був застосований порівняльний підхід та використано інформацію щодо продажу аналогічних будинків.

Представник ТОВ «Київоблпроектсервіс» в судове засідання не зявився, заперечень по суті позову не подав.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду письмові заперечення (т.1 а.с.194-200), які повністю підтвердили в судовому засіданні. Так, треті особи стверджують, строк дії вказаних позивачем оцінок сплинув відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2013 р. № 231 «Деякі питання проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», отже вони вже є недійсними з 01.02.2014.

Вони вертають увагу, відповідно до п. п. 62 - 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 (далі - Національний стандарт), перевірка дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна під час проведення оцінки здійснюється шляхом рецензування звіту про оцінку майна. Вони зазначають, що звіт про оцінку майна та рецензія звіту про оцінку майна не являються нормативними правовими актами, оскільки не встановлюють, не змінюють та не скасовують норм права і багаторазово не застосовуються; не являються й актами ненормативного характеру (індивідуальним актом), так як не породжують будь-чиїх прав та обов'язків. На їх думку звіт про оцінку майна та висновок оцінювача в рецензії по своїй суті є лише результатом практичної діяльності спеціаліста - оцінювача по певним питанням і не є актом державного або іншого органу, який може бути предметом оскарження в суді. Вони також звертають увагу, що ОСОБА_1, у разі незгоди із результатами оцінки житлового будинку та земельної ділянки мала право замовити їх рецензію, замовити іншу оцінку, відмовитись від вчинення правочину щодо укладення договору міни майна, але не зробила цього.

Вони стверджують, що укладення договорів з ОСОБА_2 про виконання нею оцінок житлового будинку, земельної ділянки та квартири здійснювалось позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 (відповідно) в один день 31.10.2013 одночасно, у присутності один одного в офісі ОСОБА_2 по вул. Київський шлях, м. Бориспіль. Копія примірника договору від 31.10.2013 №162-111/2013 про здійснення оцінки квартири, укладеного родиною ОСОБА_4, надана суду. Вони зазначають, що позивач добровільно і свідомо використала замовлені нею оцінки належного позивачу нерухомого майна при укладені з ними Договору міни, у результаті якого вони набули право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м. Бориспіль, вул. Пушкіна 2-в, а ОСОБА_1 - на 3-кімнатну квартиру № 16, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Головатого, будинок 8. При укладенні Договору міни, вони, як покупці, були ознайомлені із оцінкою вартості житлового будинку та земельної ділянки, яка не викликала у них заперечень. Вони також зазначають, що на момент укладення договору міни у його сторін та інших часників події, у тому числі ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_8, за згодою якого укладено Договір міни (п. 11 Договору міни), спільного брокера сторін ОСОБА_7 та нотаріуса ОСОБА_9 не виникало жодних сумнівів у легітимності поданих сторонами договору документів. На їх думку позивач за згодою чоловіка добровільно та свідомо використала їх при вчинені правочину і тепер відмовляється з метою поставити під сумнів Договір міни, дочекавшись, коли їх родина добудує будинок, вклавши в нього понад 280 000 грн. та не приховує своїх мотивів, подавши позов до Бориспільського міськрайонного суду про визнання Договору міни недійсним на підставі того, що нібито перебувала під впливом помилки щодо істотної умови договору, а саме ціни договору, наслідок неправильної оцінки її майна. Треті особі також стверджують, що на час оцінки та на час укладення Договору міни будинок представляв собою недобудовану, частково вже піддану руйнуванню не придатну для житла будівлю, а земельна ділянка була огороджена парканом лише з фасаду, а також, що на даний час будинок, дійсно збільшився в ціні за рахунок здійснених ними поліпшень: відремонтовано покрівлю, зроблені водостоки, встановлені охоронні решітки на вікна, відремонтовані вікна та замінені розбиті шибки, встановлено москітні сітки, виконано гільзування димоходу, відремонтовано станцію подачі води, газовий котел, вирівняно підлогу, стіни кухні та санвузлів обкладені керамічною плиткою, вбудовано сучасну кухню із сучасним обладнання, відремонтовано стелі у всіх приміщеннях та систему електромережі, замінено окремі частини водогону та встановлено першочергову сантехніку, на вирівняну підлогу укладено керамічну плитку та ламінат, виконано малярні роботи, встановлено 7 міжкімнатних дверей, проведено телефонний зв'язок та Інтернет, а земельна ділянка засаджена фруктовими деревами (8 дерев).

Вони також звертають увагу що надані позивачем висновок і рецензія замовлені та виконані ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» і ТОВ «Юніверс Консалтинг» із порушенням саме тих норм Закону № 2658-І1І, в яких позивач звинувачує відповідачів, оскільки позивач на той час вже не була власником майна і не мала доступу всередину будинку, та, що визначена ринкова вартість є дійсною тільки на дату оцінки, тобто на 31 серпня 2014 року, в той час, як позов датований 23.10.2014, а до Висновку долучені роздруківки з мережі Інтернет про оголошення продажу різних обєктів нерухомості, оприлюднення яких датовано 12.09.2014, 13.09.2014, 17.09.2014, 18.09.2014, 19.09.2014, отже після дати, на яку зроблена оцінка і якою датовано Висновок. Під час розгляду справи по суті нам стало відомо, що ОСОБА_1 09 вересня 2014 року відчужила набуте нею за Договором міни від 30.01.2014 нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вони звертають увагу суду, що відчуження квартири відбулось 09.09.2014, тобто після отримання ОСОБА_1 Висновку ГОВ «ЗемЮрКонсалтинг» про вартість майна № 232 від 31.08.2014 та Звіту про незалежну оцінку домоволодіння, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Пушкіна, буд. № 2-в, відповідно до якого за версією позивачки вона дізналась про допущену нею помилку при укладені Договору міни, та до звернення позивача до суду, що на їх думку свідчить про не доброчесність поведінки позивачки та зловживання нею своїми правами.

Третя особа ОСОБА_5 в судове зсідання не зявилась, подала разом з іншими третіми особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вищезазначені письмові пояснення у справі.

Після проведення судової експерти та відновлення провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ТОВ «Київоблпроектсервіс», а також треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання повторно не зявились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі ТОВ «Київоблпроектсервіс» був повідомлений за зареєстрованим місцем знаходження юридичної особи.

Відповідачі заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не подали.

Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Сторонам та їх представникам судом було розяснено, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

В тому числі розяснено, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Бориспільською міською радою Київської області 20.11.2008року, зареєстрованого КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» 20.11.2008 року, реєстраційний номер 25484875, а також земельна ділянка площею 0,0500 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №750358, виданого відділом земельних ресурсів у м.Бориспіолі Київської області 26.09.2007 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №86 (т.2 а.с.16,34)

31 січня 2014 року між третіми особами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з одного боку та позивачем ОСОБА_10 з другого боку був укладений договір міни нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_9, реєстровий №80 (т.1 а.с.211-214), відповідно до умов якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, володіючи по 1/3 частці кожний, передали у власність квартиру №16, що знаходиться за адресою : Київська область, м.Бориспіль, вул.Головатого, буд.8 ОСОБА_1 в обмін на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0500 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 1/3 частці кожному в обмін на квартиру №16, що знаходиться за адресою : Київська область, м.Бориспіль, вул.Головатого, буд.8

За змістом п.9 Договору міни нерухомого майна вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, згідно висновку про ринкову вартість обєкта оцінки від 31.10.2013 року становить 488068 гривень; вартість земельної ділянки площею 0,0500 га , надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, згідно висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 31.10.2014 становить 54 000 гривень.(т.1 а.с.213).

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0500 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, кадастровий номер :11:033:0022, ринкова вартість земельної ділянки на дату складання оцінки 31 жовтня 2013 року становить 54000 гривень (т.2 а.с.4-18).

За змістом вказаного Звіту він виконаний субєктом оціночної діяльності- ТОВ «Київоблпроектсервіс» (ліцензія Державного комітету України по земельних ресурсах від 0103.2012 року серія АГ №579540), яке діяло на підставі Договору №О-01-03/07 від 01 січня 2013 року з ФОП ОСОБА_2 та Договору №163-Ш/2013 від 31 жовтня 2013 року із замовником фізичною особою громадянкою України ОСОБА_1.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, ринкова вартість обєкта нерухомості житлового будинку (загально площею 272,7 кв.м, житловою 115,2 кв.м) та надвірні будівлі: колонка питна, яма вигрібна, - станом на 31 жовтня 2013 року становить 488 068 гривень (т.2 а.с.19-48).

За змістом вказаного Звіту він виконаний субєктом оціночної діяльності- ФОП ОСОБА_2, яка діє на підставі Сертифіката субєкта оціночної діяльності №11734/11 від 21.04.2011 року і відповідно до Договору №165-Ш/2013 від 31 жовтня 2013 року із замовником ОСОБА_1 щодо проведення оцінки по визначенню оціночної вартості обєкта нерухомості житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в.

На підтвердження факту укладання договору з позивачем відповідачем ОСОБА_2 було надано наступні письмові документи: ОСОБА_6 списання первинних документів від 13 січня 2014 року про списання за закінченням строку зберігання (закінчення календарного року) договорів, в тому числі договори №163-Ш/2013 та №165-Ш/2013 від 31.10.2013 (т.2 а.с.119-120); фотокопію книги обліку договорів за період, який включає дату 31.10.2013 та зареєстровані договорив №163-Ш/2013, №165-Ш/2013, замовником яких значиться ОСОБА_1, а також договір від 31.10.2013 №162-Ш/2013, замовником якого зазначений ОСОБА_3 (т.2 а.с.121-122); копію договору №О-01-03/07 від 01 січня 2013 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТВ «Київоблпроектсервіс», за яким відповідач ОСОБА_2 замовила відповідачу ТОВ «Київоблпроектсервіс» виконання звітів з експертної оцінки земельних ділянок (т.2 а.с.124-125); ОСОБА_6 згідно договору №О-01-03/2013 від 01.01.2013, датований 31.10.2013 про виконання звітів з експертної оцінки земельної ділянки позивача ОСОБА_1 в м.Бориспіль по вул.Пушкіна,2в (т.2 а.с.126); прибуткові касові ордери №№162,163,165 від 31.10.2014 про одержання ФОП ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_3 в сумі 400 грн. за Договором №162-ш/2013 від 31.10.2013 та від ОСОБА_1 в сумі 400 грн. за Договором №163-ш/2013 від 31.10.2013 та в сумі 400 грн. за Договором №165-ш/2013 від 31.10.2013 (т.2 а.с.127,128,129); фотокопію Журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за період, який включає період з 29.10.2013 по 21.11.2013 року включно, за яким в тому числі обліковуються касові документи №№162,163,165 від 31.10.2013 на суму 400 грн. кожний (т.2 а.с.131-133); фотокопію книги обліку доходів за період, який включає 31.10.2015 та суму доходу за 31.10.2015 1600 гривень (т.2 а.с.134-137).

Суд також бере до уваги, що третьої особою ОСОБА_3 було надано власний примірник укладеного між ним та ФОП ОСОБА_2 Договору №162-Ш/2013 від 31 жовтня 2013 року на виконання робіт з незалежної експертної оцінки обєкту нерухомості, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, вартість яких становить 400,00грн. (т.2 а.с.147-148) та квитанцію до прибуткового касового ордера №162 від 31.10.2013, виданого ФОП ОСОБА_2 про прийняту від ОСОБА_3 за Договором №162-Ш/2013 від 31.10.2013 суму 400,00грн. (т.2 а.с.149).

За змістом ч.1 ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Відповідно до вимог ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може гуртуватися на свідченнях свідків.

За змістом ч.2 вказаної статті якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Даючи оцінку доводам позивача, що однією із підстав заявлених нею вимог є те, що позивач не укладала Договір на проведення оцінки належного їй майна із відповідачами, суд виходить з вищенаведених вимог чинного законодавства, а також з вимог ст.ст.11,60 ЦПК України щодо принципу диспозитивності судового процесу, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Так позивачем ОСОБА_1 не було заявлено вимогу щодо визнання договорів з оцінки майна неукладеними або недійсними, крім того з наданих відповідачем ОСОБА_2, належних і допустимих письмових доказів, вбачається, що замовником оцінки належного позивачу не рухомого майна була саме позивач ОСОБА_1, а показання позивача, надані в якості свідка в даному випадку не є допустимими доказами на підтвердження її заперечень факту укладення таких договорів.

Посилання позивача на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її зверненням щодо протиправних дій відповідача ФОП ОСОБА_2 (т.3 а.с.38-43), суд вважає належним і достатнім доказом того, що зазначені в оспорюваних нею звітах як підстави їх складання Договори №163-ш/2013 та за №165-Ш/2013 від 31 жовтня 2013 року позивачем не укладалися, та не звільняє позивача від обовязку доказування в силу ст.61 ЦПК України.

При цьому суд також бере до уваги, що чинним законодавством прямо не передбачена недійсність договору з оцінки, який проведений без дотримання письмової форми договору, а також, що підписанням Договору міни нерухомого майна від 31 січня 2014 року, в якому були використані результаті проведеної відповідачами оцінки належного позивачу нерухомого майна (п.9 Договору міни), свідчить на думку суду про прийняття позивачем виконання за вищевказаними договорами №163-ш/2013 та за №165-Ш/2013 від 31 жовтня 2013 року (т.1 а.с.211-214, т.2 а.с.4-5, 19).

Встановлене Бориспільською ОДПІ порушення ФОП ОСОБА_2 п.п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.3, 44.5 ст.44 Податкового кодексу України щодо порушення строків зберігання первинних документів не доводить факту недійсності укладених між позивачем та відповідачем ФОП ОСОБА_2 договорів з оцінки нерухомого майна, або факт їх не укладання та не спростовує встановлений в судовому засіданні факт прийняття позивачем виконання за цими договорами (т.3 а.с.37).

Даючи оцінку доводам позивача про невідповідність проведеної оцінки вартості житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та експертної грошової оцінки земельної ділянки вимогам Національного стандарту №1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2003 року №1440, суд виходить з наступного.

Так посилання позивача на результати проведеної на її замовлення оцінки та складений за її результатами Висновок про вартість майна №232 від 31.08.2014 субєкта оціночної діяльності ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» та результати його рецензування, проведеного ТОВ «Юніверс Консалтинг» (т.1 а.с.23-73,74-82) суд вважає недопустимими доказами, оскільки на момент їх замовлення позивачем та складання субєктом оціночної діяльності, позивач ОСОБА_1 не була власником майна щодо якого проведено оцінку та не була уповноважена третіми особами до яких перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0500 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в.

Суд також враховує, що з метою перевірки відповідності проведеної субєктом оціночної діяльності відповідачем ФОП ОСОБА_2 оцінки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, та відповідності проведеної субєктом оціночної діяльності відповідачем ТОВ «Київоблпроектсервіс» оцінки земельної ділянки площею 0,0500 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, за клопотанням представника позивача була призначена та проведена оціночно-будівельна експертиза.

Так, за змістом дослідницької частини висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 18.09.2015 №2974/15-42 (т.2 а.с.226-232) встановлено, що при дослідженні Звіту у про оцінку вартості житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в від 31.10.2013, а також про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, було встановлено наявність недоліків та зауважень щодо його змісту, у звязку з чим експерт прийшов до наступних висновків: -звіт про оцінку вартості житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, що виконаний субєктом оціночної діяльності відповідачем ФОП ОСОБА_2 не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків;

-звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Пушкіна, 2-в, та знаходиться у власності ОСОБА_1, не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Суд прийшов до переконання, що сам перелік таких недоліків та зауважень щодо результатів проведеної оцінки, не мають суттєвого значення для правильного вирішення даної справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтереси іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у передбачених ним випадках допускається можливість визнання недійсними та скасування результатів оцінки майна, а саме, коли її проведення є обов'язковим, однак при цьому вона виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності.

Натомість ч.2 ст.32 Закону передбачає, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Проте, позивачем, всупереч вищенаведеним вимогам ст.16 ЦПК України та ст.ст.8, 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» заявлено вимогу про визнання недійсними та скасування результатів оцінки вартості будинку з надвірними будівлями та експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,05га, що знаходиться за адресою: м.Бориспіль вул.Пушкіна, 2-в, які були виконана відповідачами, які є субєктами оціночної діяльності і підтвердження їх кваліфікації та повноважень були долучені до відповідних звітів та знаходяться в матеріалах справи (т. 2 а.с.13-15, 31-33).

Отже в даному випадку підстави, визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для визнання результатів оцінки недійсними, відсутні.

Вимог щодо усунення неповноти проведеної оцінки, про що було заначено у висновку експерта, або іншим чином, у передбачений ст.16 ЦПК України та договором спосіб усунення порушення прав позивача чи відшкодування шкоди, позивачем завлено не було.

Суд також звертає увагу, що станом на день звернення позивача з даним позовом до суду дія оспорюваних Звітів про оцінку житлового будинку з надвірними будівлями від 31.10.2013 року була фактично припинена і представником позивача визнано, що обраний спосіб захисту відповідає намірам позивача використати дане рішення в іншій цивільній справі про визнання договору міни недійсним як преюдиціальний факт.

Відповідно до вимог ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що сама по собі констатація факту допущеної відповідачами при здійсненні оцінки нерухомого майна неповноти чи невідповідності не може виступати окремим предметом позовних вимог.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що з огляду на обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, в звязку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст..88 ЦПК України в звязку з відмовою в позові, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,60,61,88,169,209,212,214,215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблпроектсервіс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування результатів оцінки вартості житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, експертної грошової оцінки земельної ділянки відмовити повністю.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів