Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_7, про визнання припиненням договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 10 червня 2015 року та увалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року,

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що він виступає майновим поручителем фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7.) за кредитним договором від 26 жовтня 2012 року, укладеним в рамках генерального кредитного договору від 21 грудня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі -

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ФОП ОСОБА_7

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_7 ліквідовано і вона виключена з ЄДРПОУ.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2013 року затверджено мирову угоду у виконавчому провадженні між боржником ОСОБА_4 та стягувачем ОСОБА_5 і за останнім визнано право власності на нежитлові об'єкти по АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки.

Ураховуючи наведене та те, що генеральний кредитний договір є припиненим, вважав, що іпотека, як наслідок також є припинена.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди правильно виходили з того, що припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються.

Відтак, оскільки основне зобов'язання за кредитним договором не припинилися, тому відсутні підстави для припинення іпотеки.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня

2015 року та увалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук