Справа № 664/1534/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в якому просили визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 45 виданий на імя ОСОБА_7 21.11.2005 року, зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 47, яка перебуває у користуванні позивачів шляхом перенесення існуючої огорожі з території належної їм земельної ділянки на межу суміжних землекористувань відповідно до рішення виконкому Цюрупинської міської ради №220 від 16.07.1962 року, стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі по 6090,00 грн. з кожного, витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1968 року, виданого на підставі рішення виконкому Цюрупинської міськради №54 від 20.03.1968 року та її померлому чоловіку ОСОБА_8, після смерті якого вона прийняла спадщину, належить право власності на 1/2 частину жилого будинку за адресою: вул. Шкільна, 47 у м. Цюрупинську. Крім того, інша 1/2 частина вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1994 року належить позивачу ОСОБА_1 дочці померлого.

Згідно Висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою № 47 по вул. Шкільній, квартал 115 та відповідно до Пропозицій комісії, утвореної на підставі рішення виконкому Херсонської міської Ради депутатів трудящих № 779 від 06.09.1952р., розмір земельної ділянки № 47 по фактичному користуванню становить 1517,2 кв.м. (910,0 кв.м. основна ділянка, 607,2 кв.м. надлишкова).

Рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 220 від 16.07.1962 року «Про результати обміру земель по будівельному кварталу № 115» результати обмірів затверджено та зареєстровано за землекористувачами буд. № 47 земельну ділянку площею 910,0 кв.м., а надлишкові 607,2 кв.м. залишено землекористувачу у тимчасове користування.

Позивачі зазначають, що до теперішнього часу розмір земельної ділянки та її конфігурація по відношенню до сусідніх домоволодінь і земельних ділянок за даними графічних матеріалів БТІ не змінювалися, а надані у тимчасове користування надлишки земельних ділянок за фактичним користуванням не вилучалися у встановленому законом порядку.

23.11.2014 року померла ОСОБА_7, власниця будинку № 45 по вул. Шкільній і сусідній землекористувач, з якою у позивачів були доброзичливі стосунки і яка, знаючи про дійсні розміри належних кожному землекористувачу ділянок та за їх згодою тимчасово користувалася частиною земельної ділянки позивачів, що виходила за межі її ділянки.

Спадкоємцями померлої є відповідачі, які заявили про своє право на спадкове майно померлої та на частину належної позивачам земельної ділянки, влаштували там огорожу, яку мають намір зміцнювати. При цьому ОСОБА_1 відповідачами був предявлений державний акт на земельну ділянку за адресою: вул. Шкільна, 45, оформлений та виданий на імя померлої ОСОБА_7 за її життя та згідно якого вона є власником і тієї частини земельної ділянки, яка належить позивачам, що порушує право позивачів на користування їх земельною ділянкою.

ОСОБА_1 діючи від свого імені та як представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що померла ОСОБА_7 дійсно тимчасово користувалася частиною земельної ділянки, що перебуває в їх користуванні за їх згодою. Також пояснила, що акт узгодження меж при приватизації землі ОСОБА_7 вона підписувала, але вважала, що підписує згоду на приватизацію земельної ділянки, що належить останній за документами, а не за фактичним користуванням, що склалося на той час. При цьому конкретні межі ділянки, що приватизується при підписанні акту їй ніхто не вказав. Про те, що ОСОБА_7 приватизовано й ту частину її земельної ділянки, що знаходилася у її тимчасовому користуванні вона дізналася лише після смерті ОСОБА_7 На прохання перенести огорожу на свою земельну ділянку відповідачі не реагують.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та зазначила, що факт порушення прав позивачів шляхом зайняття відповідачами частини земельної ділянки по вул. Шкільній, 47 підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №80 від 03.11.2015 року.

Відповідачі позов не визнали зазначаючи про необґрунтованість позовних вимог та пропуск позивачами строку позовної давності, надали суду письмові заперечення.

Представник відповідачів пояснила, що відповідачі ніколи не змінювали межу між земельними ділянками, ОСОБА_7 на законних підставах набула у власність земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 45. Крім того, позивач ОСОБА_1 особисто підписала акт узгодження меж земельної ділянки. Також зазначила, що позивачі пропустили трирічний строк позовної давності та просила про застосування строків давності судом.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 висновки судової будівельно-технічної експертизи №80 від 03.11.2015 року підтвердила та пояснила, що наявні у справі матеріали дають можливість зробити однозначний висновок про невідповідність розмірів суміжних земельних ділянок №45 та №47 (помилково зазначених на схемах №145 та №147) по вул. Шкільній в м. Цюрупинську землевпорядній документації та про можливість відновлення їх первісних розмірів шляхом перенесення огородження в бік земельної ділянки №45.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1968 року, виданого на підставі рішення виконкому Цюрупинської міськради №54 від 20.03.1968 року, належить право власності на 1/2 частину жилого будинку за адресою: вул. Шкільна, 47 у м. Цюрупинську, інша 1/2 частина вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1994 року належить позивачу ОСОБА_1. За вказаним будинком на закріплена земельна ділянка загальною площею 1517,2 кв.м., з них 910,0 кв.м. основна ділянка, 607,2 кв.м. надлишкова, що підтверджується висновком про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою № 47 по вул. Шкільній, квартал 115, пропозиціями комісії, утвореної на підставі рішення виконкому Херсонської міської Ради депутатів трудящих № 779 від 06.09.1952р. Згідно з рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 220 від 16.07.1962 року «Про результати обміру земель по будівельному кварталу № 115» результати обмірів затверджено та зареєстровано за землекористувачами буд. № 47 земельну ділянку площею 910,0 кв.м., а надлишкові 607,2 кв.м. залишено землекористувачу у тимчасове користування. Надлишкові 607,2 кв.м. у позивачів не вилучалися. Цим же рішенням за суміжним землекористуванням №45 по вул. Шкільна у м. Цюрупинську зареєстровано 742,3 кв.м.

На підставі рішення Цюрупинської міської ради № 603 від 21.09.2005 року земельну ділянку №45 по вул. Шкільна у м. Цюрупинську передано у приватну власність ОСОБА_7, що померла 23.11.2014 року. Державний акт про право власності на земельну ділянку№45 по вул. Шкільна у м. Цюрупинську видано 21.11.2005 року. Площа земельної ділянки - 0,0795 га.

Після смерті ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі, які на даний час не оформили своїх спадкових прав.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

З акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 14.06.2005 року, що входить до технічної документації з надання у власність земельної ділянки №45 по вул. Шкільна в м. Цюрупинську Херсонської області вбачається, що земельна ділянка відводиться за фактичним користуванням в розмірі 0,0795 га, в той час як згідно з рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 220 від 16.07.1962 року «Про результати обміру земель по будівельному кварталу № 115» за землекористуванням №45 по вул. Шкільна у м. Цюрупинську зареєстровано 742,3 кв.м. Крім того, межі земельної ділянки площею 742,3 кв.м. не відновлювались.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 03.11.2015 року, конфігурація, площа та лінійні розміри земельної ділянки №47 по вул. Шкільна в м. Цюрупинську Херсонської області не відповідають конфігурації, площі та лінійним розмірам земельної ділянки №47, що зазначені у схемі обміру кварталу, затвердженої рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 220 від 16.07.1962 року, а саме: фактичний лінійний розмір лінії фасадної межі менше на 1,72 м, задньої межі менше на 1,47 м, площа земельної ділянки менше на 89 кв.м. (з урахуванням невідповідності лінійних розмірів та площі у схемі земельної ділянки та рішення виконкому від 16.07.1962 року №220 яким затверджено схему). Згідно цього висновку конфігурація, площа та лінійні розміри земельної ділянки №45 по вул. Шкільна в м. Цюрупинську Херсонської області не відповідають конфігурації, площі та лінійним розмірам земельної ділянки №45, що зазначені у схемі обміру кварталу, затвердженої рішенням виконкому Цюрупинської міської ради № 220 від 16.07.1962 року, а саме: фактичний лінійний розмір лінії фасадної межі більше на 2,09 м, задньої межі менше на 0,69 м, площа земельної ділянки більше на 52 кв.м., що підтверджує доводи позивачів про те що спірний державний акт виданий в тому числі й на частину земельної ділянки, що знаходиться у їх користуванні.

Отже, при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 45 були порушені права позивачів на користування їх земельною ділянкою.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином порушене право позивачів підлягає захисту шляхом визнання державного акту недійсним та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав в спосіб, передбачений п. 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 03.11.2015 року.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що компенсація стягується відповідно до часу участі особи, що надавала правову допомогу, у судовому засіданні.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано квитанцію до ПКО №29 від 12.08.2015 року про сплату 7000,00 грн. ОСОБА_1 на користь ПП «ЮБ «Астрея», що діє на підставі виданої нею довіреності на представництво її інтересів. В судовому засіданні за дорученням ПП «ЮБ «Астрея» інтереси позивача представляла ОСОБА_2 Таким чином ПП «ЮБ «Астрея» діяло через ОСОБА_2 в якості представника за довіреністю, а не в якості особи, що надає правову допомогу (ст. 56 ЦПК України), а відшкодування витрат на правову допомогу представникам, що не є адвокатами законом не передбачено.

Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди оскільки позивачами не надано доказів спричинення відповідачами моральної шкоди та наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 23 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а тому не підлягають врахуванню доводи відповідачів про пропуск позивачами строку позовної давності, оскільки порушення прав позивачів як користувачів земельної ділянки носить триваючий характер, а тому строк позовної давності в цьому випадку застосуванню не підлягає.

Також не може бути підставою відмови в позові й сам факт підписання ОСОБА_1 акту узгодження меж, оскільки встановлено, що акт узгодження меж при приватизації землі ОСОБА_7 нею підписано помилково.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (немайнового характеру), оскільки позов задоволено частково та на користь держави, оскільки ОСОБА_5 звільнена від сплати судового збору. Судові витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів, оскільки позивачами документально підтверджено понесені витрати, позов в частині немайнових вимог задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 23, 261 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0795 га, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 45 виданий на імя ОСОБА_7 21.11.2005 року.

Зобовязати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Цюрупинськ, вул. Шкільна, 47, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_1 шляхом перенесення існуючої огорожі з території належної їм земельної ділянки на межу суміжних землекористувань на відстань, зазначену у п. 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 03.11.2015 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на їх користь моральної шкоди та витрат на правову допомогу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 121,80 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 121,80 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі по 1440,00 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи в сумі по 1440,00 грн. з кожного.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров