Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:
в складі : головуючої - судді Монич О.В.,
при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном для тимчасового проживання військовослужбовців ЗС України, -
встановив:
Позивач звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном для тимчасового проживання військовослужбовців ЗС України, мотивуючи свій позов тим, що у відповідності до розпорядження начальника Головного квартирно- експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.12.2005 року № 303/18/2050 та Директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.12.2005 року №248/4/1837 «Про передачу з бухгалтерського обліку військових частин на бухгалтерський облік квартирно-експлуатаційних відділів, квартирно-експлуатаційних частин районів нерухомого майна Міністерства оборони України», будівлі які розташовані на території військового містечка № НОМЕР_1 , будівля АДРЕСА_1 , в 2006 році були зараховані на баланс квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве.
Так кімнату №10, будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на території військової частини НОМЕР_2 , в приміщенні казарменно-житлового фонду КЕВ м.Мукачеве, яке по облікових даних квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве рахується, як казарма військової частини НОМЕР_2 , було розподілено військовослужбовцю ОСОБА_1 , 1981 року народження, до якої заявлено позов.
Відповідач, ОСОБА_1 заселились, в дане нежитлове приміщення будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , до 2006 року, до моменту передачі будівлі на баланс КЕВ м. Мукачеве від в/ч НОМЕР_2 .
У 2008 році, відповідач, ОСОБА_1 одружилася з військовослужбовцем, ОСОБА_2 та вибула на подальше проживання у кімнату АДРЕСА_4 (за тією ж адресою), де проживає її чоловік, військовослужбовець ОСОБА_2 .
Згідно Акту підтвердження фактичного проживання осіб за якими закріплені кімнати в приміщеннях, які використовуються для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей від 23.07.2014 року, завідуючою гуртожитком ОСОБА_3 , в складі комісії трьох осіб було проведене обстеження кімнати АДРЕСА_5 , та встановлено, що ОСОБА_1 кімнату належним чином не здала та, в закріпленій за нею кімнаті №10, з 2008 року, тобто з моменту одруження більше не проживає.
На даний час ОСОБА_1 , не проживаючи у закріпленій за нею кімнаті, безпідставно утримує вище зазначене нежитлове службове приміщення, кімнату №10 у казарменно-житловому фонді підвідомчому КЕВ м.Мукачеве, МО України, що перешкоджає пере- закріпленню кімнати військовослужбовцям які потребують термінового розселення.
Просить усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням для військовослужбовців МО України в будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_6 та зобов`язати військовослужбовця ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення, а саме кімнату № НОМЕР_3 , в будівлі № 3, військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
В судове засідання представник позивача не зявився, однак представник позивача надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу її відсутності.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до розпорядження начальника Головного квартирно- експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.12.2005 року Х»3 03/18/2050 та Директора департаменту фінансів Міністерства оборони України від 09.12.2005 року №248/4/1837 «Про передачу з бухгалтерського обліку військових частин на бухгалтерський облік квартирно-експлуатаційних відділів, квартирно-експлуатаційних частин районів нерухомого майна Міністерства оборони України», будівлі які розташовані на території військового містечка № НОМЕР_1 , будівля № НОМЕР_4 , у АДРЕСА_2 , в 2006 році були зараховані на баланс квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_5 за № 528 від 04.12.2013 р. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині № НОМЕР_6
АДРЕСА_5 , будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на території військової частини НОМЕР_2 , в приміщенні казарменно-житлового фонду КЕВ м.Мукачеве, яке по облікових даних квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве рахується, як казарма військової частини НОМЕР_2 , було розподілено військовослужбовцю ОСОБА_1 , 1981 року народження, до якої заявлено позов.
Згідно керівних документів КЕВ м. Мукачеве, будівля №3, військового містечка № НОМЕР_1 , немає статусу житлового будинку.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» будівля №17 військового містечка № НОМЕР_1 являється державною власністю, закріпленою за Збройними Силами України.
У відповідності до ст.З Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно закріпляється за військовими частинами на праві оперативного управління. Як випливає з п.4.2 Положення про квартирно-експлуатаційний ' відділ м. Мукачеве, останній розпоряджається майном Міністерства оборони України на праві оперативного управління. Дана будівля у відповідності до ст.4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» облікована у всіх показниках в квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачеве, як казарма та являється його основним засобом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 заселились, в дане нежитлове приміщення будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 ,'до 2006 року, до моменту передачі будівлі на баланс КЕВ м. Мукачеве від в/ч НОМЕР_2 .
У 2008 році ОСОБА_1 одружилася з військовослужбовцем, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 та вибула на подальше проживання у кімнату № НОМЕР_8 , де проживає її чоловік, військовослужбовець ОСОБА_2 .
Згідно Акту підтвердження фактичного проживання осіб за якими закріплені кімнати в приміщеннях, які використовуються для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей від 23.07.2014 року, завідуючою гуртожитком ОСОБА_3 , в складі комісії трьох осіб було проведене обстеження кімнати АДРЕСА_5 , та встановлено, що ОСОБА_1 кімнату належним чином не здала та, в закріпленій за нею кімнаті №10, з 2008 року, тобто з моменту одруження більше не проживає.
На даний час ОСОБА_1 , не проживаючи у закріпленій за нею кімнаті, безпідставно утримує вище зазначене нежитлове службове приміщення, кімнату №10 у казарменно-житловому фонді підвідомчому КЕВ м.Мукачеве, МО України, що перешкоджає пере- закріпленню кімнати військовослужбовцям які потребують термінового розселення.
Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У відповідності до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
На підставі абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2, квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве розглядає проживання Відповідача у казармі, виходячи з норм майнового найму, і виносить на розгляд суду питання про звільнення Відповідачем нежилого приміщення, кімнати №10 у зв`язку з тим, що вона фактично проживає в кімнаті АДРЕСА_4 , та тривалий час не проживає у закріпленій за нею кімнаті АДРЕСА_5 , безпідставно утримуючи її чим чинить перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням для військовослужбовців МО України.
Отже, враховуючи норми ст. 400 ЦК України відповідач є недобросовісним володільцем майна та зобов`язаний повернути нерухоме майно позивачу, який має на нього право та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні останньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись, ст. 71 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 398, 400,ЦК України суд, -
РІШИВ:
Позовну заяву заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні майном для тимчасового проживання військовослужбовців ЗС України - задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням для військовослужбовців МО України в будівлі №3, військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_6 .
Зобов`язати військовослужбовця ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення, а саме кімнату №10, в будівлі № 3, військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційнаскарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошеннярішення. Особи, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданніпід час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргупротягом десяти днів з дня отриманнякопіїцьогорішення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Монич О.В.