АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/675/16 Головуючий І інстанції: Губська Я.В.
Категорія: відшкодування коди Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків та моральної (немайнової) шкоди внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути на його користь:

-з ПАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 14417 грн. 05 коп..

-з ОСОБА_2 матеріальну шкоду ринкову вартість автомобіля у розмірі 96435 грн. 09 коп., моральну шкоду 20000 грн. та судові витрати, понесені ним на оплату вартості за проведення експертного дослідження, витрати на правову допомогу, судового збору та комісійного збору за сплату судового збору, поштові витрати на листування.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 січня 2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по вулиці Академіка Проскури №1в районі торгового центру» «Хазар» у місці Харкові та сталася між ОСОБА_2 який керував автомобілем НОМЕР_1 та автомобілем «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2 під його керуванням, йому було заподіяно матеріальну на моральну шкоду.

Автомобіль «Nissan Almera» державний номер НОМЕР_2 на праві власності належить його брату ОСОБА_3.

Цивільна відповідальність автомобіля відповідача ОСОБА_2 - Chevrolet Lacetti застрахована в АТ «СК «АХА-Страхування», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн. та встановлена франшиза в розмірі 0,00 грн..

Відповідач ПАТ «СК «АХА Страхування» частково сплатила власнику автомобіля з-й особі ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 14317 грн. 05 коп..

Ним же позивачем, було надано до АТ « АХА Страхування» заяву з копією постанови та розрахунком вартості відновлювального ремонту, яка складає 241488,09 коп..

Приймаючи до уваги, що він перебував за кермом автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2, цивільна відповідальність автомобіля якого застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхування» ОСОБА_1, вважаючи що він має право на страхове відшкодування та понесені ним витрати, повязані цим, а також моральну шкоду просив задовольнити позовні вимоги.

При цьому вказував на те, що 09 лютого 2015 року співробітниками ВДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто через три тижні після ДТП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2015 року по справі була призначена авто-технічна експертиза, відповідно до висновків якої не представляється можливим вирішити питання про механізм виникнення даного ДТП, та що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.3 ПДР України та з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної ДТП.

На підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року провадження відносно нього та відповідача ОСОБА_2 закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити його позовні вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушення норм матеріального та процесуального права та таким, що не відповідає фактичним матеріалам справи, суд не у повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, помилково вважав неправомірним володінням ним спірним автомобілем на момент дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням йому матеріальних збитків, а тому передчасно дійшов висновку про відмову у позові.

Крім того, в судовому рішенні Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року не надано ніякої оцінки щодо витрат на правову допомогу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-59 ЦПК України.

Розглядаючи спір, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини справи, правильно визначився з правовою природою спірних правовідносин, що виникли між сторонами та норми права, що їх регулюють, у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України у своєму рішенні навів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими позивач обґрунтовував вимоги позову.

По справі встановлено, сторонами не заперечується, що 14 січня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_4 керував автомобілем «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2.

ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3.

Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Власником «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.03.2008 року є ОСОБА_3 - третя особа по справі. (а.с. 16).

21 січня 2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ фірма «Хахар ЛТД» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9176020, відповідно до якого застраховано цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_3, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2015 р. провадження відносно позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. ( а.с. 14)

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою Київського районного суду м. Харковавід 11.06.2015 р. провадження відносно позивача ОСОБА_1та відповідача ОСОБА_2 по факту ДТП 14.01.2015 року закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. ( а.с. 14) При цьому, суд врахував, що факт ДТП за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторонами не оспорюється та приймається судом. Також, суд зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення винність особи в ДТП не була встановлена та розяснено учасникам їх право надавати докази щодо своєї невинуватості в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду від 11 липня 2015 року є чинною.

Власник автомобіля «Nissan Almera» ОСОБА_3 звертався з заявами до ПАТ «СК «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування.

Для визначення вартості автомобіля після ДТП в пошкодженому вигляді, АТ «СК «АХА Страхування» скористалося інтернет- аукціоном та за результатами проведеного інтернет-аукціону, вартість автомобіля «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2, в пошкодженому вигляді склала 58000 грн. Власникові автомобіля ОСОБА_3 було направлено лист щодо покупця залишків транспортного засобу (а.с. 71), однак ОСОБА_3 не скористався даною пропозицією, що ним також не оспорюється.

На підставі результатів звіту та інтернет-аукціону, відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961 -IV (із відповідними змінами) АТ «СК «АХА Страхування» 23.06.2015р. було проведено розрахунок суми страхового відшкодування, належного до виплати власникові пошкодженого автомобіля. Відповідно до розрахунку, складеного на підставі п. 30.2. ст. 30 Закону, до сплати підлягала сума в розмірі 28834,10 грн., виходячи з наступного розрахунку: 86834,10 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 58000 грн. (вартість автомобіля у пошкодженому вигляді) = 28834,10 гр

Страховою комісією власнику автомобіля надано звіт №12/01/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 19.01.2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту склала 159240,55 грн., вартість автомобіля в непошкодженому вигляді до ДТП 86834,10 грн., тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищила його вартість до ДТП.

26 червня 2015 року власник автомобіля ОСОБА_3 отримав суму страхового відшкодування у розмірі 14417,05 грн., вказана сума на імя останнього перераховано на підставі платіжного доручення №181684 (а.с.171 т.І).

Розрахунок вказаної суми був проведений на підставі вимог п. 36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в яких зазначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, винними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, страховою компанією була визначена сума страхового відшкодування власникові пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 у розмірі 28834,10 грн (28834,10 грн. : 2(кількість учасників ДТП) = 14 417,05 грн.

Щодо позивача ОСОБА_1 то він із заявою до ПАТ «СК «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування по факту ДТП 14.01.2015 року не звертався, документів на підтвердження проведеного ремонту пошкодженого автотранспортного засобу «Nissan Almera», р.н. НОМЕР_2 також не надавав, як до звернення з позовом до суду, так і під час судового розгляду, що не заперечується всіма сторонами по справі.

ОСОБА_3 проти розміру страхового відшкодування не заперечував, звіт №12/01/15 про оцінку його автомобіля, згідно якого вартість відновлювального ремонту перевищувала його вартість до ДТП, власник авто під сумнів не ставив.

Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961 -IV (із відповідними змінами).

Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне транспортне страхове бюро України.

Вважається, що положення цієї норми на підставі ст. 8 ЦК України можуть застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із недоведеності останнім підстав для предявлення вимог як до ОСОБА_2 так і до ПАТ «СК «АХА Страхування», розмір страхового відшкодування та спричинення саме йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в результаті ДТП.

При цьому суд виходи із того, що речового права (на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі передбаченій законом чи договором) у ОСОБА_1 на відшкодування шкоди не виникло, а своїми діями ОСОБА_3 спростував право позивача на відшкодування шкоди.

Таким правом скористався власник автомобіля ОСОБА_3, залишки автомобіля знаходяться у нього.

Висновок суду є обгрунтованим суд його дійшов на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи та наявних у ній доказів у їх сукупності яким дана відповідна оцінка.

З урахуванням особливості і характеру спірних правовідносин суд правильно застосував зазначені в рішенні нормативно правові акти.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, були предметом судової перевірки і не дістали свого обєктивного підтвердження.

Наведені у відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України мотиви визнання цих доводів безпідставними судова колегія находить обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи, суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, навів мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

За положеннями ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судова колегія підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -