Справа № 2-3276/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Корпорації Екссон Мобіл до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Х» про припинення порушення прав та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив зобов'язати відповідача ОСОБА_1 припинити порушення прав інтелектуальної власності компанії Корпорації Екссон Мобіл на знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3, зокрема шляхом припинення використання даних знаків та схожих з ними знаків для товарів та послуг всіма наступними способами: застосування їх в мережі Інтернет та в назві доменних імен; заборонити відповідачу ОСОБА_1 незаконно використовувати знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3, зокрема шляхом: застосування їх в мережі Інтернет та в назві доменних імен; та зобов'язати відповідачів ТОВ «Інтернет інвест» та ТОВ «Дельта-Х» здійснити переделегування доменних імен mobil-1.com.ua та mobil-1.in.ua на користь позивача із зазначенням відомостей останнього в записах цих доменних імен.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини в обґрунтування вимоги про захист порушеного права, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, зокрема щодо правових наслідків визначеного ним способу захисту, а саме, яким чином має бути зобов'язаний відповідач ОСОБА_1 щодо виконання припинення порушення прав інтелектуальної власності компанії Корпорації Екссон Мобіл на знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України НОМЕР_1,НОМЕР_2, НОМЕР_3, зокрема шляхом припинення використання не тільки даних, а й схожих з ними знаків для товарів та послуг, та всіма способами застосування їх в мережі Інтернет та в назві доменних імен, а також яким чином заборонити відповідачу ОСОБА_1 незаконно використовувати спірні знаки, зокрема шляхом застосування їх в мережі Інтернет та в назві доменних імен.

Крім того, заявляючи вимогу про зобов'язання здійснити переделегування доменного імені, позивачем не викладені обставини стосовно характеру правовідносин в цій частині та чим визначається той спосіб захисту, який він просить застосувати, якими саме діями відповідачів ТОВ «Інтернет інвест» та ТОВ «Дельта-Х» порушені права позивача, в чому саме полягає дане порушення та якими доказами підтверджується, яким чином останніми здійснюється порушення прав інтелектуальної власності позивача, а також обрану юрисдикцію щодо вирішення цих вимог, виходячи з суб'єктного складу сторін щодо вимог саме в цій частині спору, які можуть бути самостійними і окремими предметами позову.

Так, відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, викладених в аб. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч.ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст.17) або ГПК України (ст.ст.1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені відповідачами, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та яким чином передбачені шляхи їх поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно конкретизувати вимоги, викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким саме, чим визначений той засіб захисту права, який просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Корпорації Екссон Мобіл до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-Х» про припинення порушення прав та зобов'язання вчинити дії залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: