Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого-судді Спічак О.Б.
секретаря судового засідання Кирпиченко І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням,
23.12.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартири АДРЕСА_1. За даною адресою також зареєстрований відповідач - ОСОБА_2. Проте відповідач у спірній квартирі з листопада 2014 року не проживає, комунальні витрати на її утримання не несе. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її законні права та інтереси, як власника житла. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з вище викладених обставин.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло видане 17.10.1969 року Херсонським суднобудівним заводом, договору дарування частини квартири посвідченого 04.02.2000 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, договору дарування 22.08.2015 року посвідченр приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу належить квартира АДРЕСА_1
Згідно довідки ЖЄК № 1 МЖКУ за адресою АДРЕСА_1 з 04.07.1990 року перебуває на реєстрованому обліку відповідач ОСОБА_2, але з листопада 2014 року він не проживає за даною адресою, його особисті речі в квартирі відсутні.
Данні обставини підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів.
Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 показали суду, що відповідач дійсно більше року в спірній квартирі не проживає, речі його відсутні, місце його перебування невідоме.
Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України зокрема передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст.391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст.. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним власником житла.
Таким чином, оскільки позивачка є власником квартири за адресою АДРЕСА_1, а відповідач по справі, якій є її колишнім чоловіком., не мешкає у зазначеній квартирі і не має на неї будь-яких майнових прав та при цьому перебуває у ній на реєстраційному обліку, чим чинить позивачці перешкоди у здійснені права власності, між сторонами відсутня будь яка домовленість, щодо користування спірною квартирою, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені їй витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212,213,224-227 ЦПК України ст.ст.391, 405 ЦК України, Ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п"яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалась заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Херсонської області через Комсомольський районний суду м. Херсона протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Спічак О.Б.