Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, мотивуючи своїм вимоги тим, що 25.06.13 р. між нею та відповідачами був укладений договір позики. Позивачка зазначила, що нею були виконані взяті на себе зобов'язання, наданий відповідачам кредит в сумі 50000 грн., відповідачі, в свою чергу, зобов'язались повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.12.2013 р.

Крім того, позивачка зазначила, що сума боргу за період з 01.01.2014 по 30.09.2015 заборгованість відповідачів по поверненню коштів, становить заборгованість - 38 765 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 26.12.2013 по 25.10.2015 становить - 2749 грн. 31 коп., та проценти за користування коштами (20%) за період з 26.06.2013 по 25.10.2015 складають - 23 342 грн. 47 коп. Таким чином, загальна сума боргу складає: 114 856 грн. 78 коп.

Тому позивачка і звернулася до суду та просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 114 856 грн. 78 коп. та судовий збір 1148 грн. 56 коп.

До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі своє право на участь в судовому засіданні не використали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 25.06.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір позики на суму 50 000 грн. (а.с.а.с. 14-15).

Умовами кредитного договору передбачено, що відповідачі зобов'язалися повернути кошти не пізніше 25.12.2013, однак свої зобов'язання не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість, яка зі змісту розрахунку (а.с.а.с. 6-8), наданого позивачем, станом на 26.10.15 р. становить 114 856 грн. 78 коп, та складається з: заборгованість за кредитом - 50 000 грн., заборгованість втрат від інфляції - 38 765 грн., 3% річних від простроченої суми - 2 749 грн. 31 коп., та 20% за користування коштами що складають - 23 342 грн. 47 коп.

П. 3.4. кредитного договору за домовленістю сторін вартість користування позикою становить 20 відсотків річних (а.с. 14).

П. 6.4. за порушення строків повернення позики (п.4.1.) з вини позичальників, позичальник виплачує штраф у розмірі 10% від суми позики за кожен день прострочення (а.с. 15).

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідач, не сплачуючи у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1148 грн. 56 коп.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 631, 1046-1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитом - 50 000 грн., заборгованість втрат від інфляції - 38 765 грн., 3% річних від простроченої суми - 2 749 грн. 31 коп., та 20% за користування коштами що складають - 23 342 грн. 47 коп., судовий збір - 1148 грн. 56 коп. а всього стягнути - 116005 (сто шістнадцять тисяч п'ять) гривні 34 (п'ять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька