АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

Справа №354/1866/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4289/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Романишена І.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути борг з відповідача у розмірі 63 409 гривень 87 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31 травня 2008 року між ОСОБА_5, та ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., що зареєстровано в реєстрі за №1695,

Згідно умов Договору позивач передає у власність ОСОБА_4 корпоративні права на частку в розмірі 63% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 94500 гривень, ОСОБА_7 корпоративні права на частку в розмірі 31.5% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 47250 гривень, ОСОБА_8, корпоративні права на частку в розмірі 5.5% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 8250 гривень. Грошові кошти в розмірі 93433 гривні сплачені покупцями пропорційно відповідно до часток, яку купляє кожен з них, та отримані продавцем на момент підписання договору. Суму коштів в розмірі 56567 гривень покупці пропорційно сплачують в 30 денний термін з дня поновлення (реєстрації) приватного підприємства «МІМ-2004» в реєстрі платників податків на додану вартість.

23 серпня 2013 року ПП «МІМ-2004» поновлено (зареєстровано) в реєстрі платників податків на додану вартість, але ОСОБА_4 не сплатив у встановлений строк суму коштів за частку в розмірі 63% статутного капітал) ПП «МІМ-2004» у розмірі 35637 гривень 21 копійку, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 35637 гривень 21 копійку, інфляційні витрати в розмірі 26059 гривень 14 копійок та 1713 гривень 52 копійки 3% річних, а всього 63409 гривень 87 копійок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти в розмірі 63 401 (шістдесят тисяч чотириста один) гри. 53 коп.. що складається з: суми основного боргу - 35 637 (тридцять п'ять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 21 коп., 3% річних - 1 713 (тисяча сімсот тринадцять) грн. 52 коп.. інфляційних витрат - 26 050 (двадцять шість тисяч п'ятдесят) грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2. ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 634 (шість тридцять чотири) гривень 01 копійок.

В іншій частиш позову відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваленим при неповному з'ясуванні обставин справи, ґрунтується лише на нормах зобов'язального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 травня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., та зареєстровано в реєстрі за №1695 (т.1 а.с.9).

Згідно умов Договору позивач передає у власність ОСОБА_4 корпоративні права на частку в розмірі 63% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 94500 гривень, ОСОБА_7 корпоративні права частку в розмірі 31,5% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 47250 гривень, ОСОБА_8, корпоративні права частку в розмірі 5,5% статутного капіталу приватного підприємства «МІМ-2004» загальною номінальною вартістю 8250 гривень.

Відповідно до абзацу 2 п.3 Договору грошові кошти в розмірі 93433 гривні сплачені покупцями пропорційно відповідно до часток, яку купляє кожен з них. та отримані продавцем на момент підписання договору.

Відповідно до абзацу 3 п.3 Договору суму коштів в розмірі 56567 гривень покупці пропорційно сплачують в 30 - денний термін з дня поновлення (реєстрації) приватного підприємства «МІМ-2004» в реєстрі платників податків на додану вартість.

23 серпня 2013 року ПП «МІМ-2004» було поновлено в реєстрі платників податків на додану вартість, що підтверджується листом Державної фіскальної служби України, наданому на запит суду (т.1 а.с. 83).

30 грудня 2013 року ОСОБА_4 було направлено вимогу про сплату 35637 гривень 21 копійку заборгованості, що виникла згідно Договору купівлі - продажу корпоративних прав від 31 травня 2008 року (т.1 а.с. 11-12), однак вимога відповідачем була залишена без задоволення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів па нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі - продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 35 637 гривень 21 копійку заборгованості, оскільки відповідачем взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу від 31 травня 2008 року в повному обсязі не виконані.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до абзацу 3 п.3 Договору суму коштів в розмірі 56567,00 грн. покупці пропорційно сплачують в 30 - денний термін з дня поновлення (реєстрації) приватного підприємства «МІМ-2004» в реєстрі платників податків на додану вартість.

Тобто, після спливу зазначеного у п.3 Договору строку, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, сума основного боргу відповідачем не сплачена ні у строки, визначені договором, ні станом на час розгляду справи судом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення відповідача на користь позивача, крім суми основної заборгованості, 3% річних у розмірі 1 713 гривень 52 копійки та інфляційні витрати у розмірі 26 050 гривень 80 копійок, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: