Справа № 299/2959/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу в них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від своїх обовязків перед дитиною, в добровільному порядку дитину не утримує, матеріально піклуватися про свою дочку не хоче. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, у звязку з чим просить стягувати з відповідача на утримання дитини щомісячно 1/4 частину всіх видів заробітку.

Рішенням суду першої інстанції від 13 жовтня 2015 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про зміну зазначеного рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивача вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження того, що: судом першої інстанції помилково взято до уваги те, що апелянт не бере участі в утриманні дитини, так як позивачкою не надано на підтвердження цих обставин ніяких доказів; при визначенні розміру аліментів суддею не дотримано вимоги ст. 182 СК України; вважає, що 1/5 частина від всіх видів доходів апелянта буде достатньою для забезпечення дитини всіх необхідним.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Визначаючи розмір аліментів суд з дотриманням вимог ст. 182 СК України врахував матеріальне становище дитини, ту обставину, що мати здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не має інших джерел матеріального забезпечення, відсутність у платника аліментів інших утриманців, його молодий вік та вірно й справедливо визначив розмір аліментів на утримання дитини.

Судом вірно визначено розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які відповідач повинен сплачувати на утримання дитини. Зазначена сума відповідає сьогоденному мінімальному забезпеченню дитини.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :