Справа № 603/549/16-ц
Провадження №2/603/249/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

при секретарі Сандалюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,6010 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, земельну ділянку площею 0,2674 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, в порядку спадкування за заповітом після смерті 20.12.2014 року матері ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що він прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №364939 від 10.01.1984 року батьками позивача були: ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Зі змісту довідки №204/208, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, убачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 1.87 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 27.04.2016 року Відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області на підставі заяви ОСОБА_1 земельній ділянці площею 1,6010 га, розташованій на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на праві власності ОСОБА_3, присвоєно кадастровий номер :01:001:0090, земельній ділянці площею 0,2674 га, розташованій на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на праві власності ОСОБА_3, присвоєно кадастровий номер :01:001:0512.

Згідно ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278 від 22.09.2002 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,87 га в межах згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,60 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,27 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Даний державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №659278 від 22.09.2002 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (тираж 1559) розміщено оголошення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №180453 від 22.12.2014 року ОСОБА_3 померла 20.12.2014 року, актовий запис №13.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,6010 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0090, земельну ділянку площею 0,2674 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0512.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_3 земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,87 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278 заповіла позивачу ОСОБА_1, про що 10.01.2014 року складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №204/208, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

У зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист Монастириської державної нотаріальної контори №1084/01-16від 23.09.2016 року).

Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №1133/01-16 від 07.10.2016 року, за заявою ОСОБА_1 нотаріальною конторою заведена спадкова справа №99 за 2015 рік до майна померлої 20.12.2014 року ОСОБА_3 Станом на 07.10.2016 року свідоцтва про право на спадщину не видавались. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали: земельна ділянка площею 1,6010 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0090, земельна ділянка площею 0,2674 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0512, позивач є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 20.12.2014 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 1,6010 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0090,

- земельну ділянку площею 0,2674 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №659278, кадастровий номер :01:001:0512, в порядку спадкування за заповітом після померлої 20.12.2014 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий

суддя: ОСОБА_5