Справа № 404/8113/15-ц
Номер провадження 2/404/657/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Креатив груп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 10 серпня 2015 року по 28 серпня 2015 року в сумі 8 279,60грн.

В судовому засіданні вимоги підтримав.

Відповідач, його представник в суді вимоги не визнала, просила залишити вказану позовну заяву без розгляду на підставі п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір. Згідно п.п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Предметом даного спору є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того зазначено про необхідність залишення без розгляду даного позову з підстав недотримання вимог ст.96 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 4 цього ж Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 5 Закону Про судовий збір № 3674-VI визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

Разом з тим, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року розяснено, що якщо факт недоплати судового збору зясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобовязати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави ( ст. 88 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника відповідача, та вирішення питання щодо судового збору разом з винесенням судового рішення у даній справі.

Що стосується недотримання вимог ст. 96 ЦПК України, то відповідно до ч. 1 даної статті даний порядок визначено для вимог про стягнення нарахованої , але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Тому в цій частині заява про залишення без розгляду позовних вимог теж не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 207, 293 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань представника Публічного акціонерного товариства Креатив Груп про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Креатив Груп про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку- відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда А. В. Панфілова