Справа № 457/1254/15-ц
провадження №2/457/106/16
У Х В А Л А

12 січня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої -судді Василюк Т.В.

з участю секретаря Гнатишак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Трускавецького міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

На адресу суду 25.12.2015 року надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Своє клопотання відповідачка мотивує тим, що позовна заява ОСОБА_1 до неї про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, вже була предметом розгляду Дрогобицького міськрайонного суду. Відповідно до рішення суду від 22.05.2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.09.2015 року. Вважає, що слід закрити провадження у справі, оскільки в обидвох справах є тотожними одночасно дві сторони, підстави і предмет позову.

У судовому засіданні відповідачка та її представник клопотання про закриття провадження у справі підтримали та просили його задовольнити. Вважали, що долучений звіт про обстеження нежитлового приміщення від 23.11.2015 року фізичної особи підприємця ОСОБА_3 не може бути новою підставою звернення до суду, так як є лише оновленою версією аналогічного звіту цієї ж фізичної особи підприємця від 05.03.2015 року, який Дрогобицький міськрайонний суд не взяв до уваги при ухваленні рішення в аналогічній справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі. Свої заперечення мотивували тим, що на розгляді у Дрогобицькому міськрайонному суді перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. На сьогоднішній день ОСОБА_1 звернувся з позовом про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Також на сьогоднішній день фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 складено новий звіт про обстеження нежитлового приміщення, додатком до якого є пропозиція щодо поділу нежитлового приміщення на вул. В.Стуса, 3 в м. Трускавець Львівської області. Окрім того, керуючись правовою позицією Верховного Суду України від 22.04.2015 року, вважає, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22.05.2015 року спір по суті не вирішено. При звернення до суду позивачем цього разу змінено підстави позову, окрім того, враховано зауваження, вказані в ухвалі апеляційного суду Львівської області від 17.09.2015 року.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі з підстав наявності рішення або ухвали суду, що набрали законної сили, про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Рішення суду від 22.05.2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю вимог. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.09.2015 року вказане рішення суду залишено без змін. Згідно з ухвалою апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у наданому позивачем звіті про можливість розподілу спірного приміщення на два окремі не зазначено, які саме переобладнання необхідно провести, яким чином повинні бути облаштовані окремі входи у виділені приміщення, та наявність дозволу відповідного органу для проведення такого переобладнання.

На даний час, підставою звернення позивача до суду став звіт про обстеження нежитлового приміщення від 23.11.2015 року фізичної особи підприємця ОСОБА_3, відповідно до якого є можливим розподілити на два окремі нежитлові приміщення нежитлове приміщення на вул. В.Стуса, 3 у м. Трускавець Львівської області, та додано пропозицію щодо поділу нежитлового приміщення, де зазначено, які саме переобладнання необхідно провести і яким чином повинні бути облаштовані окремі входи у виділені приміщення.

Крім того, позивач у позовній заяві просить призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу щодо можливості розподілу спірного нежитлового приміщення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 22.04.2015 року (6-79 цс 15) та п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо у них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільно-процесуального закону підстава позову це конкретні факти, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити та розглянути спір по суті.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч.1 ст.205, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити відповідачці ОСОБА_2 та її представнику в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Ухвала остаточна та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4