Копія Справа №403/12/16-ц
Провадження №2/403/9/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Дорошенко В.В.

з участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - редакції газети «ІНФОРМАЦІЯ_1»: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - редакція газети «ІНФОРМАЦІЯ_1», про захист гідності та честі фізичної особи, відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем подано до суду позов до відповідача про захист гідності та честі фізичної особи, відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн. Вимоги мотивуються тим, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 настоює на позовних вимогах про захист гідності та честі фізичної особи, відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн., так як фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про захист гідності та честі фізичної особи, відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн. не визнає, як необґрунтовані, так як не вчиняла протиправних посягань на немайнові права ОСОБА_1 Позивачем не доведено про наявність у нього моральної (немайнової) шкоди або втрат немайнового характеру. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - редакції газети «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про захист гідності та честі фізичної особи, відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн. є необґрунтованими, так як ОСОБА_2 не вчиняла протиправних посягань на немайнові права ОСОБА_1 Позивачем не доведено про наявність у нього моральної (немайнової) шкоди або втрат немайнового характеру. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. ІНФОРМАЦІЯ_2 року редакцією газети «ІНФОРМАЦІЯ_1» опубліковано статтю «Ні - самозахвату і самосуду», де автором ОСОБА_2 в абзаці четвертому зазначено: «Останні події в Димитровому, як засвідчили обурені заявники, досягли вже того рівня, коли людям не сила терпіти. Після відвертого самозахвату пасовищ громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_1, збору ними восени врожаю соняшнику та пов'язаних із цим численних зборів громадськості, сесій сільської ради, де було прийнято рішення відмовити їм у виділенні землі, в другій половині грудня ОСОБА_1 знову приступив до обробітку ділянки. При цьому відбулася потасовка і фізична розправа над місцевим контролером-активістом (вже вдруге)». Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. ОСОБА_2 не перебуває в трудових відносинах з редакцією газети «ІНФОРМАЦІЯ_1». Згідно пояснень представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - редакції газети «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_3, відповідно до законодаства про засоби масової інформації, редакція газети «ІНФОРМАЦІЯ_1», "Не завжди поділяє думки авторів публікацій. За точність викладених фактів відповідальність несе автор", про що зазначено в кожному примірнику газети. ОСОБА_1 позовні вимоги про захист гідності та честі фізичної особиобґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року редакцією газети «ІНФОРМАЦІЯ_1» опубліковано статтю «Ні - самозахвату і самосуду» автора ОСОБА_2, де: «йдеться мова про те, нібито мною відбулася потасовка і фізична розправа над місцевим контролером-активістом». При ознайомленні з опублікованою редакцією газети «ІНФОРМАЦІЯ_1» статтею «Ні - самозахвату і самосуду» встановлено, що автором ОСОБА_2 викладено наступні відомості: «Останні події в Димитровому, як засвідчили обурені заявники, досягли вже того рівня, коли людям не сила терпіти. Після відвертого самозахвату пасовищ громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_1, збору ними восени врожаю соняшнику та пов'язаних із цим численних зборів громадськості, сесій сільської ради, де було прийнято рішення відмовити їм у виділенні землі, в другій половині грудня ОСОБА_1 знову приступив до обробітку ділянки. При цьому відбулася потасовка і фізична розправа над місцевим контролером-активістом (вже вдруге)». Під час судового розгляду справи не встановлено поширення автором ОСОБА_2 в опублікованій редакцією газети статті «Ні - самозахвату і самосуду» негативних відомостей щодо ОСОБА_1 чи допущення ним порушення норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших протиправних дій, фізичної розправи у відношенні «місцевого контролера-активіста». Частинами 1, 4 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При встановлених обставинах, коли не встановлено протиправних посягань ОСОБА_2 в опублікованій в газеті «ІНФОРМАЦІЯ_1» статті «Ні -самозахвату і самосуду» на немайнові права ОСОБА_1, позовні вимоги в частині про зобов"зати ОСОБА_2 спростувати через редакцію газети "ІНФОРМАЦІЯ_1" поширені нею недостовірні відомості в статті "Ні самозахвату і самосуду !" задоволенню не підлягають, як необґрунтовані відповідно до положень ч.1 ст.275 ЦК України, так як фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 встановлено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під час судового розгляду справи не встановлено протиправного діяння ОСОБА_2 у відношенні немайнових прав ОСОБА_1 та наявності у нього моральної (немайнової) шкоди або втрат немайнового характеру, коли відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн. задоволенню не підлягають, як необґрунтовані відповідно до положень ст.23 ЦК України. Судові витрати по справі, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присудженню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не підлягають. Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах відмовити.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - редакція газети «ІНФОРМАЦІЯ_1», про зобов"зати ОСОБА_2 спростувати через редакцію газети "ІНФОРМАЦІЯ_1" поширені нею недостовірні відомості в статті "Ні самозахвату і самосуду !", відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 6000.00 грн. - відмовити.

Судові витрати по справі, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присудженню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не підлягають.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Устинівського

районного суду І. А. Годованець