Справа № 265/7059/15-ц
Провадження № 2/265/394/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участі секретаря - Азарової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяву про проведення повного розрахунку, визнання недійсною заяву про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна, визнання недійсним повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року, а також про визнання недійсною заяву про проведення повного розрахунку, визнання недійсною заяви про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна, визнання недійсним повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек.

В подальшому ОСОБА_1 заявлені ним вимоги зменшив, просив суд лише визнати недійсною заяву про проведення повного розрахунку, визнати недійсною заяву про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна, визнати недійсним повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_2 був укладений 15 грудня 2008 року договір іпотеки, за яким відповідачка передала у іпотеку позивачу належну їй квартиру, отримавши від ОСОБА_1 в свою чергу 460 000 грн. Вказаний договір був зареєстрований у державному реєстрі іпотек, а також в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, внаслідок чого була накладена заборона на відчуження предмету іпотеки. 19 травня 2012 року нотаріусом ОСОБА_3 були здійснені дії щодо виключення таких записів про передачу в іпотеку спірної квартири на підставі заяви позивача від 19 травня 2012 року про проведення повного розрахунку із ним ОСОБА_2 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна від 19 травня 2012 року та на підставі повідомлення ОСОБА_1 про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року. Вважаючи, що перелічені заяви та повідомлення позивача є незаконними, він вказував, що відповідачка погрожувала йому застосуванням до ОСОБА_1 протиправних дій. На виконання своїх вимог ОСОБА_2 за допомогою сторонніх осіб незаконно викрала позивача, застосувала до нього фізичне насилля, проти волі ОСОБА_1 його було відвезено до приватного нотаріуса ОСОБА_3, яка у нього прийняла спірні заяви та повідомлення, які під примусом та тиском з боку ОСОБА_2 вимушений був написати ОСОБА_1 За даним фактом було порушено кримінальну справу, яка досі перебуває у провадженні Жовтневого РВ поліції міста Маріуполя. Також вказував, що приватний нотаріус ОСОБА_3 С, а не приватний нотаріус ОСОБА_4, яка посвідчувала договір іпотеки, здійснила нотаріальні дії 19 травня 2012 року, який був неробочим вихідним днем. Додавав також, що мається рішення суду, яке набуло чинності, за яким було встановлено, що відповідачка заборгувала ОСОБА_1 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року із наступними змінами до нього, а суму боргу до сих пір не повернула позивачу. На підставі наведеного просив суд задовольнити його вимоги повністю шляхом визнання недійсними заяву про проведення відповідачкою із ним повного розрахунку, визнання недійсною заяву про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна та визнання недійсним повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек, що були написані ним 19 травня 2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні поданого позову наполягав, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, на підставі чого просив суд повністю задовольнити його уточнені вимоги.

В судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_3 вказувала, що до неї дійсно зверталась у вихідний день ОСОБА_2 з проханням провести нотаріальні дії щодо зняття заборони на відчуження з іпотечного майна, не зважаючи на те, що таку заборону накладала нотаріус ОСОБА_5 Однак, оскільки це був вихідний день, то вона погодилась на це. Додавала при цьому, що сторони угоди не заперечували проти цього. На підставі заяв та повідомлень ОСОБА_1 вона провела виїмку із державного реєстру заборон та іпотек щодо заборони на відчуження іпотечної квартири. Однак вказувала, що ОСОБА_1 при проведенні вказаних нею дій був у несхожому на себе стані, виглядав недужим та кволим, хоча казав, що заяви та повідомлення пише добровільно. В подальшому вона дізналась, що на позивача був тиск та застосовувалось щодо нього насилля, внаслідок чого він був змушений підписати такі заяви та повідомлення. Таким чином підтримувала його вимоги.

Згідно до письмових пояснень приватний нотаріус ОСОБА_3 вказувала, що незаконними її дії не були при здійснені вилучення записів із державного реєстру за заявами та повідомленнями ОСОБА_6 від 19 травня 2012 року.

Відповідачка, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилась за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановлячи заочне рішення. Тому зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши учасників процесу, які зявились, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 8215, вбачається, що ОСОБА_2, як іпотекодавець, та ОСОБА_1, як іпотекодержатель, для забезпечення виконання грошового зобовязання іпотекодавця перед іпотекодержателем на підставі договору позики від 15 грудня 2008 року та додаткових до нього договорів щодо передання у борг суми в розмірі 204000 грн., які ОСОБА_2 зобовязалась повернути до 15 червня 2009 року, сторони фактично домовились про передання відповідачкою в іпотеку позивачу належну ОСОБА_2 АДРЕСА_1.

У вказаному договорі сторони домовились, що вказаний договір укладається із накладенням заборони на відчуження предмету іпотеки та із забороною без письмової згоди іпотекодержателя його передавати в іншу іпотеки або відчужувати.

Сторони угоди також домовились, що в разі неналежного виконання умов боржником основного зобовязання ОСОБА_1 має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також домовились про те, що уся технічна та правовстановлююча документація на предмет іпотеки буде перебувати у позивача до виконання усіх умов основного зобовязання ОСОБА_2

Сторони також домовились про можливість внесення змін та доповнень до цього договору, які будуть нотаріально посвідчені.

Крім цього приватним нотаріусом ОСОБА_4 було накладено 15 грудня 2008 року заборону на відчуження предмету іпотеки, реєстр № 8216 (а. с. 3-5).

Вказані обставини також підтверджуються копією додаткового договору від 11 березня 2009 року, укладеного між сторонами до договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, який також був посвідчений нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 1492 (а. с. 59).

Згідно до додаткового договору від 2 квітня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 1182, до договору іпотеки від 15 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, сторонами угоди було погоджено внесення змін до договору іпотеки від 15 грудня 2008 року шляхом зазначення, що договором іпотеки забезпечується виконання грошового зобовязання іпотекодавця перед іпотекодержателем на підставі договору позики від 15 грудня 2008 року та додаткового до нього договору від 11 березня 2009 року, додаткового договору від 2 квітня 2010 року щодо передання у борг суми в загальному розмірі 460000 грн. зі сплатою 8,4 % на місяць із зобовязанням ОСОБА_2 повернути позику до 2 жовтня 2010 року (а. с. 6).

Факт укладення додаткового договору позики від 2 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується копією такого договору, за яким відповідачка отримала у позивача 460000 грн., які повинна була повернути до 2 жовтня 2010 року зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 8,4 % на місяць, а в разі прострочення такої сплати в розмірі 10 % на місяць. При цьому сторони домовились, що передача грошових коштів у рахунок виконання умов вказаного договору позики повинна підтверджуватись тільки письмово, нотаріально або поштовим переказом (а. с. 58).

Відповідно до посвідченої нотаріусом ОСОБА_3, реєстр № 488, 19 травня 2012 року заяви ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року вбачається, що позивач стверджував, що ОСОБА_2 здійснила із ним повний розрахунок згідно договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 8215 (а. с. 8).

На підставі поданої ОСОБА_1 заяви про повний розрахунок із ним відповідачкою нотаріусом ОСОБА_3, реєстр № 491, було знято заборону відчуження з АДРЕСА_1 (а. с. 9).

На підставі заяви про повний розрахунок № 488 від 19 травня 2012 року ОСОБА_1 повідомив 19 травня 2012 року № 15221083 про виключення запису з державного реєстру іпотек (а. с. 8).

Згідно із заявою про повний розрахунок № 488 від 19 травня 2012 року ОСОБА_1 також подав заяву 19 травня 2012 року № 45221079 про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна (а. с. 10).

За п. 7.3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), зазначено, якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов'язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), договір про зміну або розірвання договору може бути посвідчений іншим нотаріусом.

На підставі п. 1.1 Глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус накладає заборону щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину, в зв'язку з яким накладається заборона.

За п. 4.2 Глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) накладені заборони щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна та майнових прав на нерухомість підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно із п. 5.1 Глави 15 Розділу «Зняття заборони відчуження майна» «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вказано, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, крім іншого, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики.

Відповідно до п. 6.2 Глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

За п. п. 2.1.1 «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про зняття заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є зняття державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

За п. 63 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (у редакції н момент виникнення спірних правовідносин), в разі припинення обтяження нерухомого майна іпотекою заявник у строк, що не перевищує 10 робочих днів, зобов'язаний подати органові державної реєстрації прав заяву про державну реєстрацію для проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.

Згідно перелічених нормативно-правових актів вбачається, що у діях нотаріуса ОСОБА_3 відсутні порушення норм закону, тому посилання ОСОБА_1 на невідповідність дій нотаріуса при вчинені нотаріальних дій 19 травня 2012 року є безпідставними.

Натомість відповідно до інформації Жовтневого ВП МВП НП у Донецькій області від 5 лютого 2016 року вбачається наявність у провадженні даного відділу поліції кримінального провадження, слідство за яким триває, за ознаками ч. 2 ст. 146 КК України за фактом незаконного позбавлення волі та викрадення ОСОБА_1 19 травня 2012 року, доказом чого також слугує копія витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 005133 від 26 грудня 2014 року (а. с. 7, 68).

За ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

В судовому засіданні, крім цього, ОСОБА_1 було надано оригінали правовстановлюючих документів на АДРЕСА_1, копії яких маються в матеріалах справи (а. с. 60, 61).

Згідно із рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 29 вересня 2015 року, яке набуло чинності 13 жовтня 2015 року, вбачається, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики від 2 квітня 2010 року, укладеного між сторонами, в загальному розмірі 4216130 грн. (а. с. 72-73).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України факт наявності непогашеного боргу у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 2 квітня 2010 року не підлягає доказуванню, бо був встановлений судовим рішенням від 29 вересня 2015 року, яке набуло чинності.

Вказаний факт, крім іншого, свідчить про невиконання відповідачкою перед ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року та додаткових до нього договорів від 11 березня 2009 року та від 2 квітня 2010 року, за якими в забезпечення виконання зобовязання за договором позики від 2 квітня 2010 року ОСОБА_2 передала в іпотеку позивачу належну їй АДРЕСА_1.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що у порушення умов договору іпотеки від 15 грудня 2008 року та договору позики від 2 квітня 2010 року, що були укладені між сторонами, усі правовстановлюючі документи ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 залишились у ОСОБА_1, що ще раз спростовує факт проведення розрахунку із позивачем ОСОБА_2 за договором позики від 2 квітня 2010 року.

Більш того у порушення умов договору позики від 2 квітня 2010 року в судовому засіданні не було добуто жодних доказів проведення розрахунку відповідачки перед ОСОБА_1 на виконання умов договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, укладеного між сторонами, у передбачені цими договорами строки та в письмовій або нотаріальній формі, або шляхом поштового переказу.

Таким чином досліджені докази по справі у їх сукупності, як то пояснення позивача та приватного нотаріуса, так й письмові докази, дослідженні у судовому засіданні, свідчать про наявність підстав для задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання недійсними заяву ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року про проведення ОСОБА_2 повного розрахунку із ним по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, заяву позивача від 19 травня 2012 року про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна та повідомлення ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року про виключення запису з державного реєстру іпотек.

Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн., від сплати якого позивач за законом був звільнений.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяву про проведення повного розрахунку, визнання недійсною заяву про вилучення обтяження з обєкта нерухомого майна, визнання недійсним повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, задовольнити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року, посвідчену 19 травня 2012 року нотаріусом ОСОБА_3, реєстр № 488, про проведення ОСОБА_2 повного розрахунку із ОСОБА_1 згідно договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_4, реєстр № 8215.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року № 45221079 про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна.

Визнати недійсним повідомлення ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року № 45221083 про виключення запису з державного реєстру іпотек.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду позивачем може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя