У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, Першої київської обласної державної нотаріальної контори, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, треті особи: головне управління юстиції у Київській області, Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів, про визнання недійсним дублікату договору дарування на Ѕ частини будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини жилого будинку, зобов'язання скасувати його державну реєстрацію, зобов'язання скасувати реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нерухомого майна і визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_7 звернулися до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 березня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1. Зазначеним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що позивачем не доведено право померлого ОСОБА_8 на Ѕ частини спірного житлового будинку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 жовтня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 8 січня 1992 року та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частини будинку АДРЕСА_1.

У грудні 2011 року ОСОБА_6 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області про визнання незаконним та скасування технічного висновку.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2012 року визнано незаконним та скасовано технічний висновок від 17 жовтня 1990 року та висновок комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області про перерозподіл частин у спільній власності на будинок АДРЕСА_1.

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право особистої власності на 43/50 частин будинку АДРЕСА_1, записану в реєстрову книгу за № 282 на ім'я ОСОБА_9 від 8 січня 1992 року. Зобов'язано комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області зареєструвати дублікат, що має силу оригіналу договору дарування половини зазначеного будинку, посвідченого державним нотаріусом Київського обласного державного нотаріального архіву 1 березня 2005 року за реєстровим № 1092. Зобов'язано комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області в штампі самочинного будівництва технічного паспорту будинку АДРЕСА_1, зазначити приміщення: І 1-1, 1-7, 1-8, 1-10, 1-11, 1-12, 1-13; ІІІ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4; IV 3-5, 3-6, 2-6, 2-5.

На підставі зазначеної постанови від 30 березня 2012 року ОСОБА_6 зареєструвала дублікат договору дарування Ѕ частини будинку АДРЕСА_1, посвідчений Боярською державною нотаріальною конторою Києво-Святошинського району Київської області 23 квітня 1960 року за реєстровим № 1092, та виданий їй Київським обласним державним нотаріальним архівом 1 березня 2005 року за реєстровим № 66, за відповідним запитом Першої київської державної нотаріальної контори від 26 лютого 2005 року за реєстровим № 64, у зв'язку з втратою документа, в комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області в Державному реєстрі речового права власності від 20 червня 2012 року за № 282 в реєстровій книзі № 1 за реєстраційним номером майна згідно із витягом з реєстру про державну реєстрацію прав № 10493969.

27 квітня 2013 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини зазначеного житлового будинку за вищевказаною адресою, виданого Першою київською обласною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-231, і зареєструвала дане свідоцтво у Першій київській обласній державній нотаріальній конторі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нерухомого майна Ѕ частини даного житлового будинку за вищевказаною адресою за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 4 від 27 квітня 2013 року, індексний номер № 3040084, номер запису про право власності № 827208 за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2032340 від 27 квітня 2013 року.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2012 року скасовано ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 липня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року.

Таким чином, вищезазначеними судовими рішеннями Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2012 року та від 17 липня 2013 року, що набрали законної сили, встановлено факт відсутності у спадкодавця ОСОБА_8 спірного нерухомого майна в спільній частковій власності за вищевказаною адресою і відповідно незаконність успадкування спірної частки в цьому нерухомому майні ОСОБА_6, тобто фактично за відсутністю даного спадкового майна, тому просили позов задовольнити.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27 квітня 2013 року на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, виданого державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В., від 27 квітня 2013 року за реєстровим № 1-231 на ім'я ОСОБА_6

Зобов'язано комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області скасувати державну реєстрацію Ѕ частини жилого будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області в Державному реєстрі речового права власності від 20 червня 2012 року за № 282 в книзі 1, за реєстраційним номером майна згідно із витягом про державну реєстрацію прав № 10493969 на ім'я ОСОБА_8, зареєстрованого на підставі постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2012 року по справі № 2-а-6848/11.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, Першої київської обласної державної нотаріальної контори, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, треті особи: головне управління юстиції у Київській області, Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Київський обласний державний нотаріальний архів, про визнання недійсним дублікату договору дарування на Ѕ частини будинку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини жилого будинку, зобов'язання скасувати його державну реєстрацію, зобов'язання скасувати реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нерухомого майна і визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик