Номер провадження: 22-ц/785/308/16
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області, Департамент соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації про встановлення факту прийняття участі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року,-

встановила:

02 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття участі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року заява залишена без розгляду.

04 листопада 2015 року, ОСОБА_2, вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, звернувся до суду про її скасування та вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість ухвали суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що вбачається спір про право.

Колегія суддів не може погодитись з такою думкою суду першої інстанції та вважає її помилковою з наступних підстав.

За змістом ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено перелік фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991р. №1788 «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Пунктом 29 зазначеного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Cуд першої інстанції не звернув уваги на зазначені положення та не врахував, що законодавством встановлення відповідного факту здійснюється в іншому порядку.

Помилковим є судження про виниклий спір між сторонами про право, оскільки звернення ОСОБА_2 до суду з позовною заявою не надасть правовідносинам сторін спірного характеру, що притаманно позовному провадженню, ОСОБА_2 та УПФУ не є особами з протилежними юридичними інтересами, про спосіб захисту свого порушеного права ОСОБА_2 в даній справі не заявляє, а встановлення факту пільгового трудового стажу в порядку ст. 256 ЦПК України є неможливим, про що зазначено вище.

Таким чином, колегія судців вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, відповідно до ст.314 ЦПК України, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч. 1 ст. 311, п. 2 ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

В.Д.Коротков