Справа № 766/3892/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на кооперативну квартиру №1, вул.Безродного, 39,корп.2, у м.Херсоні, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.02.2012р. помер його батько ОСОБА_3

ОСОБА_3 при житті отримано вказану кооперативну квартиру та пайові внески були сплачені в повному обємі в 1993році. При зверненні позивача після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори йому повідомили, що право власності на кооперативну квартиру не оформлено, що спонукало звернутись до суду з даним позовом.

У звязку з чим просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №1, вул.Безродного, 39,корп.2, у м.Херсоні, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4,який помер 16.02.2012року.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, однак надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримаши у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №318891 від 20.12.1983р. виданого Комсомольським ЗАГС м.Херсона, ОСОБА_1 народився 23.10.1983р., батьком записаний ОСОБА_4, матірю ОСОБА_2, про що зроблений актовий запис №1129.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КГ №141597 виданого 20.02.2012р. міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 помер 16.02.2012р., про що зроблений актовий запис №358.

Відповідно до ордеру №1 від 14.04.1989р. виданого на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу від 14.02.1989р., затвердженого рішенням виконкому міської ради народних депутатів від 21.03.1989р. №59, підтверджується, що квартира є кооперативною та видана ОСОБА_4 за яку, у відповідності до довідки ОСМД «Безродного, 39/2» від 22.01.2016р., повністю сплачено пайові внески, останній внесок сплачено у 1993р.

Відповідно до заяви, посвідченої державним нотаріусом Першої Херсонської Державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 від 28.05.2012р. ОСОБА_2 від належної їй частини спадщини за законом відмовилась на користь сина ОСОБА_1

Позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Першої Херсонської Державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 на нерухоме майно, оскільки не має правовстановлюючих документів, що підтверджується листом №174/02-14 від 03.03.2016р.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124).

Положення Основного закону України переконують у тому, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Одночасно, згідно до ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. За статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником.

Згідно ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; за ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини; до ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; до ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; до ст.1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Таким чином, момент виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього у повному обсязі та не пов'язується із фактом його реєстрації.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Враховуючи те, що право власності на квартиру у члена житлово-будівельного кооперативу виникає у зв'язку із внесенням пайового внеску за неї, щодо до припинення такого права у зв'язку з його смертю закон вказівок не містить, у разі смерті члена ЖБК і за відсутності у нього свідоцтва про право власності квартира у житлово-будівельному кооперативі входить до складу спадщини.

Порядок реєстрації права власності на будинок або домоволодіння за п.23 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УPCP від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, передбачає, що на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Якщо на документі про право особистої власності на будинок немає місця для реєстраційного напису, власникові надається реєстраційне посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа.

Обставин, які б вказували, що спадкодавець при житті набув або володів квартирою в житлово-будівельному кооперативі №115, неправомірно, або, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 25, 325, 328, 384, 1218, 1221, 1222, 1264, 1268, 1270, 1274, 1296 ЦК України, Законом України «Про власність», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №1, вул.Безродного, 39,корп.2, у м.Херсоні в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4,який помер 16.02.2012року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська