У Х В А Л А

17 лютого 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Зіваліоглу Л.Б.

при секретарі Кисленко О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Черкаси клопотання про передачу справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Валентинінви та ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом, за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва, -

в с т а н о в и в :

Представник відповідачів у судовому засіданні подав клопотання про передачу справи, в порядку ст.. 116 ЦПК України, за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Указане клопотання мотивоване тим, що даний спір не є майновим спором, оскільки предметом позову є не земельна ділянка, а свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом; позивач не просить застосувати наслідки недійсності правочину, підставами позову є порушення вимог чинного законодавства нотаріусом при видачі свідоцтв, не розповсюдження режиму спільної сумісної власності на рухоме спадкове майно та інші порушення, допущені нотаріусом при вчиненні нотаріальних дій. Також представник відповідачів обґрунтовує своє клопотання посиланням на Узагальнення судової практики Верховного Суду України, відповідно до якої до спірних правовідносин неможливе застосування наслідків недійсності правочину, також позивач не ставить питання про усунення від спадкування відповідачів, збільшення розміру частки або їх перерозподілу, тощо. Також представник відповідачів звертає увагу на той факт, що свідоцтво про право на спадщину не є правовстановлюючим документом та не є правочином, а указаний позов є фактично позовом про оскарження нотаріальних дій. Враховуючи викладе, представник відповідачів вважає, що такі спори належить розглядати у судах за місцем реєстрації відповідачів, у відповідності до ст.. 109 ЦПК України.

Представник позивача заперечив проти такого клопотання, оскільки вважає, що головуючою по справі лише вирішено питання про прийняття справи до свого провадження, оскільи питання про відкриття провадження по справі було вирішено під головуванням судді Смоляра О.А. та ухвала про відкриття провадження була предметом розгляду апеляційного суду Черкаської області, який залишив указану ухвалу без змін.

Суд заслухавши клопотання представника відповідачів, думку представника позивача вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2015 року під головуванням судді Смоляра О.А. було відкрито провадження по даній справі.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, представник відповідачів оскаржив її у частині правил підсудності до апеляційного суду Черкаської області, який своєю ухвалою від 20 жовтня 2015 року відхилив апеляційну скаргу представника відповідачів, а ухвалу Черкаського районного суду від 04 вересня 2015 року залишив без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Однак, апеляційним судом не встановлено порушення правил підсудності і ухвала набрала законної сили.

Що стосується посилання представника відповідачів на неможливість застосування наслідків недійсності правочину та той факт, що за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами, то указані питання суд може врахувати лише при ухваленні судового рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог позивача, за результатами розгляду справи.

Також, суд звертає увагу, що чинним ЦК України передбачено у випадках встановлених законом визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину стосується, зокрема і нерухомого майна, суд вважає, що спір є майновим та у відповідності до ст. 114 ЦПК України указаний спір відноситься до розгляду справ за правилами виключної підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 116 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачів про передачу справи на розгляд Святошинського районного суду м. Києва відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Б. Зіваліоглу