Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2009/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Калагарівська сільська рада Гусятинського району Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів права власності та його реєстрації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Калагарівка Гусятинського району Тернопільської області по вулиці Кут. 36. яке виражене в рішенні Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2008 року та у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21110798 від 2 гру дня 2008 року , виданого Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації на моє імя, як ОСОБА_3. Посилається на те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і має у власності там житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який вона успадкувала після смерті своєї матері. Тривалий час вона проживала в Росії і має російське громадянство, там отримала право на пенсію і на даний час пенсіонерка. Зараз вона приїхала жити в Україну у вказаний будинок, однак в неї виникли труднощі при оформленні всіх документів, оскільки в рішенні Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.10.2008 року та у витязі про реєстрації права власності на нерухоме майно № 21110798 від 02.12.2008 року, виданого Гусятинським РК БТІ, які видані на імя, як ОСОБА_3. Дані розбіжності виникли оскільки при одруженні з чоловіком в 1981 році в м.Хмельницькому свідоцтво про шлюб було заповнено російською мовою і відповідно його прізвище працівники, що реєстрували наш шлюб записали на російській мові «Матвейчук». Потім з цього свідоцтва про шлюб в Росії записувати її в паспорті російському. Хоча її чоловік при народженні мав прізвище ОСОБА_2. Невдалий перевід на російську мову в часи Радянського союзу, коли російська мова була пріоритетною і привели до того, що вона стала ОСОБА_3.

Вищезазначені помилки зроблені внаслідок неправильного перекладу її прізвища унеможливлюють оформлення права власності на житловий будинок.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить задоволити.

Від заінтересованої особи Калагарівської сільської ради Гусятинського району попередньо надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення заявлених вимог.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в цивільній справі № 2-838/2008 р. від 30 жовтня 2008 року визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою Тернопільська область, Гусятинський район, с. Калагарівка по вул. Кут, 36 (а.с.4).

Згідно копії витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно № 21110798 від 02.12.2008 року власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Калагарівка по вул. Кут, 36 Гусятинського району Тернопільської області на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.10.2008 року є ОСОБА_3 (а.с.5).

Заявниці було присвоєне прізвище «Матвейчук» 28.02.1981 року після реєстрації шлюбу із «Матвейчук Петром Ивановичем», що вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ № 397747 від 28.02.1981 року (а.с.6).

Прізвище заявниці в паспорті Російської Федерації серії 72 4088276 від 16.04.2013 року вказане як «Матвейчук», проте згідно його офіційного перекладу із російської мови на українську прізвище значиться як «Матвійчук» (а.с.7).

На даний час дійсне прізвище заявниці «Матвійчук», про що свідчить посвідка на постійне проживання № ІН075265 від 04.12.2015 року (а.с.8).

Згідно копій свідоцтв про народження серії ІІ-БВ № 292945 та серії ІІ-БВ № 468364 дітей заявниці: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прізвище їх матері вказано «Матвійчук» (а.с.9-10).

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, правовстановлюючих документів, а саме: рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області в цивільній справі № 2-838/2008 р. від 30 жовтня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21110798 від 02 грудня 2008 року, виданого Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації, виданих на імя «Матвейчук Ольги Володимирівни», тому заявлені вимоги слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 60, 234, 235, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, 25 січня 1961 народження, правовстановлюючих документів, а саме: рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області в цивільній справі № 2-838/2008 р. від 30 жовтня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21110798 від 02 грудня 2008 року, виданого Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації, виданих на імя «Матвейчук Ольги Володимирівни».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк