Справа № 192/52/16-ц
Провадження № 2/192/106/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2000 року який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №103.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач не приймає участі в утриманні і вихованні дітей, вони знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дітей, позивач змушена звернутися до суду за стягненням аліментів.

Позивачка просить суд визначити розмір аліментів на підставі ст.184 СК України у твердій грошовій сумі у розмірі 1 455 гривень щомісяця, оскільки на час складання позовної заяви, прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» на одну особу віком до 18 років складає 1455 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у фіксованому розмірі, а саме в розмірі ? частини від мінімального прожиткового мінімуму на двох дітей.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.19), у судове засідання 16 лютого 2016 року не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.22), за якою прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно розписки про одержання повістки про виклик до суду (а.с.20), в судове засідання 16 лютого 2016 року не зявився, надав до суду заяву, згідно якої повідомив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1 000 гривень щомісячно, оскільки він на даний час є безробітним та не має можливості сплачувати більшу суму. Розгляд справи просив здійснювати без його участі (а.с.21).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження, батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_2 (а.с.7,8), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Згідно довідки Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за №31 від 14 січня 2016 року, позивач разом з дітьми за місцем реєстрації не проживає, а відповідач проживає за місцем своєї реєстрації один (а.с.5), що свідчить про те, що діти не проживають разом з відповідачем, а проживають разом з позивачкою, про що зазначено в її позові.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобовязаний це роботи, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків, в тому числі і щодо утримання дітей, є рівними за законом.

Крім того, суд зазначає, що хоча відповідач і згоден сплачувати аліменти в розмірі 1 000 гривень щомісячно, проте така сума аліментів не є достатньою для нормальної життєдіяльності дітей віком до 18 років.

Відповідачем не надано суду доказів щодо стану його здоровя, наявності в нього інших утриманців, або доказів щодо існування інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи та для визначення розміру аліментів, які б надавали суду право визначити розмір аліментів в мінімальному розмірі згідно ч. 2 ст. 182 СК України.

На підставі наведеного, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного заробітку, а згідно поданої заяви повідомив що є безробітним (а.с.21), матеріальне становище позивачки, стан здоровя як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 727 гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

При визначені розміру аліментів на кожну дитину суд виходить з того, щоз 01 січня 2016 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1 455 гривень, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі по ? частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на кожну дитину.

Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Крім цього, у звязку із задоволенням позову,суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 727 (сімсот двадцять сім) гривень 50 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 січня 2016 року до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина