Справа № 461/8250/15
Провадження № 2-др/461/13/16
УХВАЛА

20.10.2016 року Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Техносервіс-Львів», за участі третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Техносервіс-Львів», за участі третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів було відмовлено(т.2 а.с.93-95).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року рішення Галицького районного суду міста Львова було залишено без змін( т.2 а.с.138-141).

До суду звернувся ОСОБА_1 третя особа на стороні відповідача - з заявою про постановлення у справі додаткового рішення. У заяві зазначено, що суд при постановленні рішення не вирішив питання щодо судових витрат,а саме витрат на правову допомогу, які він поніс під час розгляду вищезазначеної цивільної справи. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у сумі 3400 гривень.

В судовому засіданні заявник та його представник, кожен окремо, підтримали заяву з мотивів наведених у ній.

Інші учасники в судове засідання на розгляд заяви про постановлення додаткового рішення не з'явились, про день та час розгляду заяви повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін при розгляді заяви про постановлення додаткового рішення не є обов'язковою, суд розглядає заяву за відсутності сторін, які не прибули в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подану заяву та заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про постановлення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4)судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно ст.30 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, також несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як свідчать матеріали справи, заявник ОСОБА_1 був залучений судом за його заявою у якості третьої особи на стороні відповідача (т.1 а.с.50-51, 79-80) і не має процесуального статусу сторони у цивільному провадженні, а відтак і права вимоги компенсування витрат на оплату правової допомоги. Крім того, суд не погоджується з твердженнями заявника щодо неврегульованості питань викладених у його заяві з нормами національного законодавства і необхідністю застосування практики ЄСПЛ при розгляді даної заяви, адже як свідчать вищенаведені у даній ухвалі мотиви, такі питання в національному законодавстві визначені, зокрема чітко визначено хто і за яких умов повинен отримувати відшкодування понесених судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Техносервіс-Львів», за участі третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня оголошення ухвали доАпеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Стрельбицький В.В.