Провадження № 22-ц/773/478/16 Категорія: 54 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар - Вергун Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східноєвропейського національного університету імені Лесі України, ректора ОСОБА_4 про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Східноєвропейського національного університету імені Лесі України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2016 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри теорії та історії держави і права Східноєвропейського національного університету імені Лесі України (далі - СНУ ім.Л.Українки). Стягнуто з СНУ ім.Л.Українки в користь ОСОБА_1 18695грн. 55коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2500грн. у відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з СНУ ім.Л.Українки в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1218грн. Стягнуто з СНУ ім.Л.Українки в доход держави 243грн. 60коп. судового збору.

Відповідач СНУ ім.Л.Українки подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені та з'ясовані обставини, які мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2006 року працювала в СНУ ім.Л.Українки на різних посадах. 01.09.2010р. призначена на посаду старшого викладача кафедри теорії та історії держави і права за контрактом по 31.08.2015р. З 07.04.2014 року ОСОБА_1 переведена на посаду доцента кафедри теорії та історії держави і права із збереженням умов діючого контракту. 31.08.2015 року звільнена у зв'язку із закінченням терміну дії контракту за п.8 ст.36 КЗпП України. З 01.09.2015 року на підставі наказу №113-К/В від 31.08.2015 року призначена на посаду доцента кафедри теорії та історії держави і права до заміщення вакансії у встановленому законодавством порядку. Згідно наказу № 147-К/В від 16.10.2015 року ОСОБА_1 звільнена 17.10.2015р. з посади доцента кафедри теорії та історії держави і права у зв'язку із закінченням строку трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП України. ОСОБА_1 є кандидатом юридичних наук зі спеціальності теорія та історія політичних і правових учень.

Задовольняючи позов про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для звільнення позивача ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строку дії договору згідно п.2 ст.36 КЗпП України не було. Даний висновок суду відповідає встановленим фактичним обставинам справи та правовідносинам, яким суд дав правильну оцінку.

Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно п.2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно до положень ст.235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.36 Закону України «Про вищу освіту» вчена рада вищого навчального закладу обирає за конкурсом таємним голосуванням на посади деканів, завідувачів кафедр, професорів і доцентів, директора бібліотеки, керівників філій. Згідно ч.7 цієї статті у вищому навчальному закладі можуть бути утворені вчені ради структурних підрозділів, повноваження яких визначаються вченою радою вищого навчального закладу відповідно до статуту вищого навчального закладу. Вчена рада вищого навчального закладу може делегувати частину своїх повноважень вченим радам структурних підрозділів. Згідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про вищу освіту» однією з основних посад науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів є доцент. А у ч.11 цієї статті 55 Закону України «Про вищу освіту» зазначено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою вищого навчального закладу.

28.05.2015 року вченою радою СНУ ім.Л.Українки схвалено Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників у СНУ ім. Лесі України. Дане положення визначає порядок обрання за конкурсом на вакантні посади науково-педагогічних працівників університету, а саме деканів, завідувачів кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів. Конкурс на заміщення вакантної посади оголошує ректор, про що видається наказ. Посада вважається вакантною після звільнення науково-педагогічного працівника на підставах, передбачених законодавством про працю, а також при введенні нової посади до штатного розпису вищого навчального закладу. Відповідно до Рекомендацій щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладання з ними трудових договорів (контрактів) затверджених наказом МОН України від 05.10.2015 №1005 якщо при проведенні конкурсу, в якому брали участь два або більше претендентів, переможець не виявлений, проводиться повторне голосування по двом кандидатурам, які набрали найбільшу кількість голосів, на тому самому засіданні вченої ради. Слід зазначити, що якщо при проведенні конкурсу заміщення посади науково-педагогічного працівника не було подано жодної заяви або жоден претендент не був допущений до конкурсу, жоден (єдиний) з претендентів не набрав більше половини голосів присутніх членів Вченої ради або переможець конкурсу не був виявлений за результатами повторного голосування, або результати конкурсу не були введені в дію (затверджені) мотивованим рішенням керівника вищого навчального закладу, то конкурс варто вважати таким, що не відбувся, і оголосити його повторно впродовж одного місяця.

Наказом ректора № 128-К/В від 16.09.2015 року оголошено конкурс на заміщення вакансій, доцента кафедри теорії та історії держави і права, кандидата наук - 4 ставки. ОСОБА_1 була допущена до конкурсу на заміщення вакантної посади.

На засіданні кафедри теорії та історії держави і права від 13.10.2015р. було ухвалено рекомендувати на вченій раді факультету обрати ОСОБА_1 доцентом кафедри терміном на 5 років, що підтверджується витягом протоколу №4 від 13.10.2015р. Вчена рада юридичного факультету СНУ ім.Лесі Українки 13 жовтня 2015 року ухвалила за результатами таємного голосування не рекомендувати укладати контракт із ОСОБА_1 на посаду доцента кафедри теорії та історії держави і права на ставку терміном на 5 років за контрактом. (протокол №4). З матеріалів справи встановлено, що за результатами таємного голосування було рекомендовано укласти контракти із 3-ма кандидатами на заміщення трьох вакантних посад, та не рекомендовано укладати контракт із 3-ма іншими особами. Одна ставка доцента кафедри теорії та історії держави і права залишилась вакантною і конкурс на цю посаду, повторно не оголошувався, хоча як передбачено п.4.6 Положення якщо при проведенні конкурсу на відповідну посаду не було подано жодної заяви або жоден із претендентів не набрав більше як 50% голосів присутніх членів вченої ради, конкурс вважають таким, що не відбувся і оголошується повторно.

15.10.2015року деканом юридичного факультету подано на ім'я проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи та рекрутації СНУ ім. Л.України службове подання про переведення ставки доцента кафедри теорії та історії держави і права в ставку асистента. На підставі наказу ректора №150-К/В від 19.10.2015 року затверджено штатний розпис професорсько-викладацького складу кафедри, яким встановлено 9,75 ставок доцентів, на які уже призначені науково-педагогічні працівники.

На день звільнення позивача з роботи, заміщення вакансії доцента кафедри теорії та історії держави і права у встановленому законодавством порядку шляхом проведення конкурсу на посаду доцента кафедри не відбулося, отже подія з якою пов'язувалось звільнення позивача з посади не настала. Посада доцента кафедри теорії та історії держави і права була вакантна, оскільки зміни в штатний розпис юридичного факультету, за якими ставка доцента кафедри переведена в ставку асистента цієї кафедри були затверджені наказом ректора університету лише 19 жовтня 2015року.

Судом першої інстанції встановлено наявність змін в організації виробництва і праці відповідача, внаслідок яких посада доцента кафедри теорії та історії держави і права, яку займала позивач, переведена в ставку асистента, що підтверджується копіями витягів штатних розписів.

Таким чином, звільнення позивача з посади за п.2 ст. 36 КЗпП України є незаконним і позивач підлягає поновленню.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, про те, що поновити позивача на посаді поза конкурсом не можна, оскільки звільнений без законних підстав працівник не поновлюється на попередній роботі лише у випадку, коли поновити його неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації. З пояснень представника відповідача в суді апеляційної інстанції встановлено, що конкурс на посаду асистента кафедри теорії та історії держави і права, яка утворилась з 19 жовтня 2015 року, не проводився.

Судом першої інстанції правильно вирішено питання про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У зв'язку з порушенням трудових прав позивача їй заподіяно моральну шкоду і визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд обґрунтував такий висновок з огляду на засади розумності та виваженості.

Рішенням суду в позові ОСОБА_1 до відповідача ректора СНУ ім.Л.Українки ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю і в апеляційній скарзі не наведено мотивів з яких відповідач вважає його неправильним в цій частині. Позивач рішення в частині відмови у позові не оскаржувала.

Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Східноєвропейського національного університету імені Лесі України відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: