Справа № 577/3144/16-ц
Провадження № 2/577/1136/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року

Конотопсь кий міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участю секретаря Сущенко І.О.,

представника позивача Холодьона С.І.

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 22-24), та прохає визнати недійсним і скасувати свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 Сумської області, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 04 від 7 липня 2014 року, номер запису про право власності 6237900, виданий реєстраційною службою Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, скасувавши державну реєстрацію земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Конотопської міської ради Сумської області від 25 червня 2014 року було затверджено проект землеустрою та ОСОБА_2 надано у власність ? частину земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0, 0367 га. за адресою: АДРЕСА_2. Відповідач зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку. Для отримання права власності на земельну ділянку відповідач спочатку звернувся до Конотопської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації та рішенням Конотопської міської ради від 28 серпня 2013 року йому було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Для розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 надав розробнику проекту землеустрою технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_2 Сумської області від 2 вересня 1991 року. Проте межі земельної ділянки за вищевказаною адресою за період з 1991 року до часу звернення відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації змінилися та на земельній ділянці з»явилися нові споруди, а також споруди з інших земельних ділянок, які не були відображені у технічному паспорті на житловий будинок від 2 вересня 1991 року. Зокрема, на земельній ділянці, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 з»явилися будівлі, які належать іншим особам, які проживають у АДРЕСА_1: ОСОБА_7 (у технічному паспорті на житловий будинок № АДРЕСА_2 Сумської області від 22 грудня 2014 року позначена літерою «м»), ОСОБА_11 який помер (будівля під літерою «л»), ОСОБА_12, який також помер (будівля під літерою «к»), ОСОБА_9 (будівля під літерою «и») та ОСОБА_8 (будівля під літерою «з»). Вказані мешканці будинку № АДРЕСА_1 Сумської області протягом більше ніж 20 років користувалися земельними ділянками під вказаними будівлями, а тому мають право на оформлення вказаних земельних ділянок як у власність, так і в користування. Крім того ОСОБА_8 рішенням Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року № 397 був наданий дозвіл на будівництво гаражу та вказаний гараж побудований на земельній ділянці, яка в подальшому була передана у власність ОСОБА_2 Відповідач умисно погодився на межу земельної ділянки, яка своєю площею включала споруди, що не належали йому та будівництво яких було проведено відповідно до законодавства, яке діяло на час їх зведення. Також у приватну власність відповідача було передано земельну ділянку, яка є фактично частиною прибудинкової території житлового багатоповерхового будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, чим порушено вимоги ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. ст. 78, 83, 90, 120 ЗК України, а також права територіальної громади м. Конотопа.

В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Конотопської міської ради за довіреністю Холодьон С.І. (а.с. 103) позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що у 2013 році він як власник ? частини житлового будинку АДРЕСА_2 Сумської області звернувся до Конотопської міської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою. Під час розроблення вказаної документації було з»ясовано, що на земельній ділянці, яка відповідно до технічного паспорту на житловий будинок виділена йому та яка за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2007 року була передана йому у користування, знаходяться будівлі - гаражі, що належать іншим особам. З метою недопущення порушення прав вказаних осіб, роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою були припинені, йому роз»яснено про необхідність звернення до Конотопської міської ради із заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проведеною перевіркою встановлено, що із 7 гаражів, право власності зареєстровано лише на 2 гаражі - за ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Право власності на інші гаражі ні за ким не зареєстровано. Після проведення відповідної перевірки рішенням Конотопської міської ради Сумської області від 25 червня 2014 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність для будівництва і обслуговування індивідуальних житлових будинків. До складу земельної ділянки не увійшла та її частина, на якій були розташовані гаражі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 В подальшому йому як власнику 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_2 Сумської області, був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 1/2 частини від загальної площі 0,0734 га., що становить 0,0367 га. 7 липня 2014 року реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області зареєструвала за ним право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 Сумської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що видане свідоцтво про право власності. Був виготовлений кадастровий план земельної ділянки, згідно якого по межі та на території його земельної ділянки були зазначені гаражі під № НОМЕР_5,5,6,8,9. Так як вказані гаражі були побудовані самочинно без відведення земельної ділянки для цієї мети, без належного дозволу та відповідно затвердженого проекту, то рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року осіб, які користуються гаражами НОМЕР_5 і 6 та НОМЕР_3, а саме, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було зобов»язано знести гаражі, але вони не виконали рішення суду. Твердження позивача про те, що він захопив частину прибудинкової території будинку № АДРЕСА_1 Сумської області також не відповідають дійсності, так як будинок АДРЕСА_2 Сумської області був побудований значно раніше будинку № АДРЕСА_1, документація із землеустрою на будинок № АДРЕСА_1 Сумської області не розроблялася та КРЕП «Центральне» як організація, яка обслуговує будинок № АДРЕСА_1 Сумської області, погодили межу земельної ділянки, яка була виділена йому зі сторони будинку № АДРЕСА_1. Крім того, виконавчий комітет Конотопської міської ради є неналежним позивачем у справі, оскільки захист прав територіальної громади м. Конотопа може здійснювати Конотопська міська рада, а не її виконавчий орган.

Представник відповідача ОСОБА_3 (а.с. 32, 33) проти задоволення позову заперечує з вищевказаних підстав.

Третя особа управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника (а.с. 197).

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області підтримав, так як при розробленні проекту землеустрою на земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_2 Сумської області, до складу земельної ділянки увійшла і частина прибудинкової території будинку № АДРЕСА_1, так як рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 14 квітня 1966 року до земельної ділянки біля будинку № АДРЕСА_1 була здійснена прирізка земельної ділянки площею 250 кв. м. з боку будинку № АДРЕСА_2). Крім того, Конотопський завод «Червоний металіст» надав дозвіл своїм працівникам, які мали квартири та проживали у АДРЕСА_1 на встановлення гаражів у дворі будинку, а ОСОБА_10 взагалі рішенням виконкому Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року був наданий дозвіл на будівництво гаражу у дворі будинку № АДРЕСА_1. Вказані гаражі були встановлені на прибудинковій території будинку № АДРЕСА_1, але потім вказана земельна ділянка була безпідставно передана у власність ОСОБА_2 Він користується гаражем НОМЕР_3, що належав ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з дозволу його доньки - ОСОБА_15 ОСОБА_11 за життя не оформив ні право власності на гараж, ні право власності чи користування земельною ділянкою.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги підтримують у повному обсязі, так як ОСОБА_2 передана у приватну власність частина прибудинкової території будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, чим суттєво порушені їх права як мешканців вказаного будинку.

Третя особа ОСОБА_7 позов підтримав та пояснив, що на земельній ділянці, яка була передана у власність відповідачу знаходиться гараж НОМЕР_4, яким користується він. Крім того на вказаній ділянці знаходяться ще 4 гаражі, які належать іншим особам. Гаражі були побудовані в 1968-1970 роках з дозволу директора Конотопського заводу «Червоний металіст», який домовився із попередніми мешканцями будинку, в якому зараз проживає позивач. Крім того земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_2, є частиною прибудинкової території багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, в якому він проживає. У нього немає документів, які б підтверджували його право власності на гараж, але гараж був побудований за нормами діючого на той час законодавства. Дійсно рішенням Конотопського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року він був зобов»язаний знести гараж, розташований на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2, але він цього не зробив, так як у рішенні суду помилково зазначено, що він користується гаражем НОМЕР_3, в той час як він користується гаражем НОМЕР_4. Гараж НОМЕР_3 належав ОСОБА_11, який помер у 2014 році.

Третя особа ОСОБА_9 позов підтримав та пояснив що він користується гаражами НОМЕР_5 та НОМЕР_6, які знаходяться на земельній ділянці, яка була передана у власність ОСОБА_2 У нього відсутні документи на право власності чи право користування вказаними гаражами, але гаражі знаходяться на земельній ділянці, яка належить до прибудинкової території будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, а він проживає у вказаному будинку. Він також рішенням Конотопського міськрайонного суду від 16 квітня 2015 року був зобов»язаний знести гаражі, але вказане рішення не виконав, так як вважає, що земельна ділянка, на якій вони знаходяться, була безпідставно передана у власність відповідача.

Третя особа ОСОБА_10 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує (а.с. 188 - 189).

Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільних справ № 2-799/2007 рік та № 577/180/15-ц, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_16 є власником ? частини житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Конотопською міською державною нотаріальною конторою 17 жовтня 1991 року За реєстровим № 2-3198 (а.с. 13, 14, 40-46, а. 8 справи № 2-799/2007 рік).

Іншим співвласником будинку АДРЕСА_2 Сумської області була ОСОБА_17, якій також належала на праві приватної власності ? частина вказаного будинку (а. 8 справи № 2-799/2007 рік).

ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. 49 справи № 2-799/2007 рік). Після її смерті право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування не переоформлено (а.с. 148, 164, 165168, 170)

Встановлено також, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2007 року встановлений порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 в користування і розпорядження виділена земельна ділянка зі сторони будинку № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (на плані пофарбовано зеленим кольором ) загальною площею 432 кв.м. В тому числі під городом 314,5 кв.м., під частиною будинку - 42 кв.м, 1/2 ч. площі двору - 75,5 кв.м. Інша частина земельної ділянки була виділена ОСОБА_17, власниці другої частини будинку. Двір загальною площею 151 кв.м залишений в загальному користуванні (а.с 47, а.58-63 справи № 2-799/2007 рік).

На земельній ділянці ОСОБА_2 знаходяться гаражі, які не є власністю ОСОБА_2 та перебувають у користуванні інших осіб. На кадастровому плані земельної ділянки гаражі позначені НОМЕР_8 (а.с. 17, 150, а.6 справи № 577/180/15-ц).

В судовому засіданні встановлено, що гаражами НОМЕР_5 та 6 користується ОСОБА_9. (раніше гаражем НОМЕР_6 користувався ОСОБА_18, який помер 29 жовтня 2007 року); гаражем № 5 користувався ОСОБА_10; гаражем НОМЕР_3 користувався ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 121), а на даний час гараж використовує ОСОБА_4 (а.с. 120); гаражем НОМЕР_4 користується ОСОБА_7

За повідомленням Конотопської міської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11, та 29 жовтня 2007 року ОСОБА_19 заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило (а.с. 148).

Вказані факти учасниками судового розгляду не оспорюються.

У 2013 році ОСОБА_2 звернувся до Конотопської міської ради для виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 Сумської області.

7 березня 2013 року ОСОБА_2 начальнику Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» була подана заява про відтермінування виготовлення технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 Сумської області у зв»язку з присутністю на земельній ділянці гаражів сторонніх землекористувачів (а.с. 113).

Наведене спростовує твердження позивача про те, що ОСОБА_2 до розроблення проекту землеустрою приховав, що на земельній ділянці, яка вказана у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_2 Сумської області від 2 вересня 1991 року, знаходяться споруди, що належать іншим особам.

Як вбачається з відповіді наданої 19 червня 2013 року Конотопською міською радою ОСОБА_2, в ході аналізу архівних документів КП «Конотопське МБТІ» (технічного паспорту від 2 вересня 1991 року) та кадастрової зйомки, виконаної землевпорядною організацією Конотопським міськрайонним відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» встановити дійсні меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 не вдалося, у зв»язку з чим ОСОБА_2 запропоновано виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 36).

2 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до начальника Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про скасування його заяви на розроблення землевпорядної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 Сумської області у зв»язку з виготовленням проекту землеустрою (а.с. 114).

ОСОБА_2 вживалися заходи щодо встановлення осіб яким належать гаражі (а.с. 37-39).

Відповідно до інформації Конотопської міської ради від 17 червня 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_9. дозволи на будівництво гаражів по АДРЕСА_1 не видавалися (а.с. 37), за повідомленням управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області від 2 жовтня 2014 року землевпорядна документація на будівництво індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_2 Сумської області на громадян ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_7, ОСОБА_11, які проживають АДРЕСА_1, відсутня, державні акти на право власності на землю на вказаних громадян не видавалися (а.с. 38), а згідно відповіді виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області від 14 жовтня 2014 року, ОСОБА_9. (кв. № 58), ОСОБА_10 (кв. № 53), ОСОБА_21 (кв. № 27), ОСОБА_7 (кв. НОМЕР_5), ОСОБА_11 (кв. № 21), які проживають АДРЕСА_1, дозволи на будівництво по межі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, яка межує з п»ятиповерховим будинком по АДРЕСА_1, не видавалися (а.с. 39).

Відповідно до п. 2.1.Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об»єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

1 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до міського голови м. Конотопа і заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 65).

За рішенням Конотопської міської ради від 28 серпня 2013 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_2 (а.с. 10, 66, 105).

Як вбачається з довідки управління Держземагенства у Конотопському районі від 14 січня 2014 року, станом на 1 січня 2014 року земельна ділянка, яка відводиться ОСОБА_2 для індивідуального житлового будівництва по АДРЕСА_2 Сумської області надається за рахунок земель житлової та громадської забудови, не наданих у власність або постійне користування (а.с.68).

18 березня 2014 року суміжними землевласниками, серед яких і Конотопська міська рада та КРЕП «Центральне», яке надавало послуги з обслуговування будинку АДРЕСА_1 Сумської області, був підписаний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (а.с. 75-76)..

Рішенням Конотопської міської ради від 25 червня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 Сумської області надана у власність ? частина земельної ділянки від загальної площі 0,0734 га., що становить 0,0367 га. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (а.с. 9, 112).

Частинами 1, 3-5, 10 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 7 липня 2014 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної власності на ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 загальною площею 0,0734 га., яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 Сумської області та 7 липня 2014 року йому було видане свідоцтво про право власності на ? частину вказаної земельної ділянки (а.с.8, 34, 35, 152).

Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що гаражі НОМЕР_8 були побудовані на прибудинковій території багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1 в м. Конотопі Сумської області, оскільки за поясненнями представника позивача Холодьона С. І. в судовому засіданні, документація із землеустрою щодо будинку № АДРЕСА_1 в м. Конотопі Сумської області не розроблялася та межі прибудинкової території в натурі (на місцевості) визначені не були.

На викопіюванні із Генерального плану міста, затвердженого рішенням Конотопської міської ради від 30 серпня 2006 року, який був наданий КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» при розробленні ОСОБА_2 проекту землеустрою, який був погоджений із заступником міського голови, в.о. начальника містобудування та архітектури та начальником управління Держкомзему у м. Конотопі Сумської області, прибудинкова територія будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, позначена не була (а.с. 59, 73, 90), а тому твердження позивача про те, що ОСОБА_2 захопив частину прибудинкової території будинку № АДРЕСА_1 Сумської області, не заслуговують на увагу.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_22, він у 2014 році працював інженером Конотопського міськрайонного відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та при розробленні ОСОБА_2І проекту землеустрою виконував камеральні роботи. Якщо б прибудинкова території будинку № АДРЕСА_1 Сумської області була позначена на викопіюванні із Генерального плану міста, який був наданий КП «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», то ОСОБА_2 було б відмовлено у розробленні проекту землеустрою, або у документації, зі згоди замовника, була б зазначена земельна ділянка меншої площі.

Надані позивачем для обгрунтування своїх позовних вимог рішення Конотопської міської ради від 11 лютого 1966 року № 74 та від 14 квітня 1966 року № 326 щодо виділення земельної ділянки Конотопському заводу «Червоний металіст» для будівництва 40-квартирного та 70-квартирного будинків по АДРЕСА_1, а також щодо подальшої прирізки до земної ділянки по АДРЕСА_1 земельної ділянки з боку АДРЕСА_2 площею 250 кв. м. (а.с. 92-93, 117-118, 198-202), на думку суду, не свідчать про передачу у власність ОСОБА_2 разом із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 Сумської області частини прибудинкової території біля будинку № АДРЕСА_1 Сумської області.

Як пояснили в судовому засіданні треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у них відсутні документи, які б доводили їх право власності на гаражі чи земельні ділянки, на яких вони розміщені чи право користування ними.

Як вбачається з наданих позивачем документів ОСОБА_10 дійсно рішенням виконкому Конотопської міської ради від 22 травня 1980 року № 397 був наданий дозвіл на будівництво гаражу у дворі будинку № АДРЕСА_1 Сумської області (а.с. 15, 149), але земельна ділянка для цієї мети йому відведена не була та в подальшому право користування вказаною земельною ділянкою оформлено не було.

Для обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст. 119 ЗК України, за якою громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної ОСОБА_23 Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Проте ОСОБА_10 та інші особи, які користувалися та користуються гаражами НОМЕР_5, 5, 6, 8 та 9, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 Сумської області, не вирішували питання про передачу їм у власність чи користування земельної ділянки під вказаними гаражами.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок

Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 ЦК Української РСР , яка регулювала питання будівництва в період їх забудови відповідачами, господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.

Крім того, рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, винесено рішення щодо усунення перешкод ОСОБА_2 у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_2 Сумської області, зобов»язавши ОСОБА_9 знести гаражі під НОМЕР_5 та НОМЕР_6, а ОСОБА_7 - під НОМЕР_3, що розташовані на вказаній земельній ділянці (а.162 справи № 577/180/15-ц).

На підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки суд не вбачає підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва №23878565 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 Сумської області, то, відповідно відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Із заяви про уточнення позовних вимог та пояснення представника позивача в судовому засіданні вбачається, що виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з метою захисту інтересів територіальної громади м. Конотопа Сумської області.

Відповідно до ЦК України (статті 2, 318, 324) суб»єктами права власності є:1) український народ, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією; 2) інші учасники цивільних відносин: фізичні та юридичні особи, зокрема держава Україна, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим), територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права, якими є державні підприємства, казенні підприємства, державні установи, комунальні підприємства, комунальні установи.

Суб»єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування (ст. 327 ЦК України).

Статтею 80 ЗК України визначено, що суб»єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно зі ст. 143 Конституції майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

У ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 вищевказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб»єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Пунктом 31 ст. 26 «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення цих повноважень та умов їх здійснення.

До відання виконавчих органів, зокрема міських рад, належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Позивачем не надано доказів делегування Конотопською міською радою своїх повноважень щодо управління майном, що перебуває у комунальній власності, зокрема, землею, виконавчому комітету Конотопської міської ради.

За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту прав територіальної громади м. Конотопа до суду мала звернутися Конотопська міська рада, а не її виконавчий комітет, а тому позов пред»явлений неналежним позивачем.

Керуючись ст. ст. 41, 143 Конституції України, ст. ст. 2, 318, 324, 327, ч.ч.1, 4 ст. 376 ЦК України, ст. ст. 12, 78, ч.ч. 1, 3-5, 10 ст. 79-1, ст.ст. 80, 83, ч. 2 ст. 116, ч.ч. 1, 4 ст. 120, 186, 186-1 ЗК України, ст.ст. 1, 16, 26, 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затв. наказом Держкомітету із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Конотопської міської ради до ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_2 Сумської області, виданого 7 липня 2014 року реєстраційною службою Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області та скасування державної реєстрації земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ярмак О. М.