Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., КолодійчукаВ.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2014 року відбулося залиття її квартири АДРЕСА_1. Згідно з даними акта комісії житлово-експлуатаційної дільниці (далі - ЖЕД) № 205 залиття квартири позивача сталося внаслідок розлиття води в квартирі АДРЕСА_2, яка розташована над квартирою ОСОБА_4 Внаслідок залиття позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 67 254,67 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідачів на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 67 254,67 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 67 254,67 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 09 липня 2014 року відбулося залиття квартири позивача АДРЕСА_1.

Актом комісії ЖЕД встановлено факт залиття квартири ОСОБА_4 з вище розташованої квартири № 113, причина залиття - халатне відношення до сантехнічного обладнання.

Також факт залиття квартири позивача з квартири АДРЕСА_2 підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачами у ході розгляду справи.

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для усунення заподіяних залиттям пошкоджень квартири ОСОБА_4, становить 67 254,67 грн.

Судами також встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Разом з тим, відповідачі не довели, що залиття квартири позивача сталося не їхньої вини, не спростували акт комісії ЖЕД, не надали належних та допустимих доказів, що залиття квартири сталося з вини інших осіб.

Відповідачами також не спростовано розмір завданої шкоди, який підтверджується матеріалами справи, зокрема кошторисом, складеним ПАТ «Аеробуд».

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд навів у рішенні відповідні мотиви і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що з вини відповідачів відбулося залиття квартири позивача. Завдана відповідачами шкоди повинна бути відшкодована у повному обсязі.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову частково, вирішивши справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук