Справа № 559/3139/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Крушняк О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1.

розглянуши матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення коштів за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 1 січня 2013 року за усним договором позики передав позичальнику ОСОБА_3 у власність 16 500 доларів США. Після отримання вказаної суми коштів відповідачем була власноручно написана розписка від 01.01.2013 року.

Як вказано у зазначеній розписці, ОСОБА_3 зобов'язувався повернути йому позичені кошти до 1 листопада 2013 року. Однак, до даного часу відповідач із усієї позиченої суми повернув йому лише 370 дол. США. На його неодноразові звернення до відповідача з проханням повернути позичені йому кошти були ним проігноровані. Щоразу ОСОБА_3 обіцяв, що поверне кошти пізніше, але обіцянок своїх не виконує.

Крім того, згідно чинного законодавства позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Так як розмір процентів з відповідачем вони не узгоджували, то для їх визначення застосовується облікова ставка Національного банку України. Враховуючи вищевикладене, розмір процентів за договором позики становить 6897 доларів США, що відповідає 157 872,33 грн. в національній валюті. Проценти відповідачем також не були погашені. Крім вказаної суми боргу та процентів просить стягнути з відповідача ще 1056,63 доларів США, що становить три проценти річних від простроченої суми боргу. В національній валюті ця сума становить 24186,26 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що в 01 січня 2013 року між ним та відповідачем було укладено усний договір позики грошових кошті в сумі 16500 доларів США. По факту отримання вказаної суми коштів відповідачем була написана розписка, в якій він зобов»язувався повернути йому позичену суму грошей до 1 листопада 2013 року. Між ним та відповідачем також існувала усна домовленість, що за можливості він особисто та з власної волі буде сплачувати визначені позичальником проценти за користуванням коштами. ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов»язання, та у вказаний термін не повернув позики в повному обсязі. На даний час ним повернуто лише 370 доларів США. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути йому позичені гроші, однак останній ігнорує його прохання, хоча й обіцяє повернути кошти пізніше. Просить позов задоволити в повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь суму позики в розмірі 369,215,70 грн., проценти в розмірі 157872,33 грн., та 3% річних, що становить 24186,26 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно 01 січня 2013 року ним було отримано в позику від ОСОБА_2 16500 доларів США, про що власноручно написав розписку. Враховуючи важке матеріальне становище, не зміг вчасно повернути борг. Неодноразово ставив питання перед позивачем щодо відстрочення виконання зобовязання та вирішення спору в позасудовому порядку,однак, позивач звернувся до суду. Позовні вимоги визнає частково лише в сумі основного боргу зазначеного у розписці та 3% річних. Щодо сплати зазначеної позивачем суми відсотків за користування коштам у іноземній валюті позовні вимоги не визнає, оскільки у письмовій розписці наданій ним позивачем не зазначалась сума відсотків, порядок та час їх сплати. Окрім цього, будь якої усної чи письмової домовленості з приводу сплати відсотків між ним та позивачем не існувало. Просить у цій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по матеріалах справи, суд прийшов до висновку,що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона у справі зобовязана довести ті обставини на які вона покладається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом достовірно встановлено, що 1 січня 2013 року позивач ОСОБА_2 за усним договором позики передав позичальнику ОСОБА_3 у користування 16 500 доларів США. З цього приводу відповідачем була власноручно написана розписка від 01.01.2013 року. Сума процентів за користування коштами сторонами не узгоджувалась та згідно до усної домовленості повинна була визначатись позичальником з власної волі.

Як зазначено у розписці, ОСОБА_3 зобов'язувався повернути ОСОБА_2 позичені кошти до 1 листопада 2013 року. Однак, на час розгляду справи у суді відповідач із усієї позиченої суми повернув лише 370 дол. США. На неодноразові звернення позивача щодо повернення коштів, відповідач не реагував.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Після настання обумовленого терміну відповідач вважається таким, що порушив зобов'язання повернути борг. А за змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Незалежно від валюти боргу тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Отже, у національній валюті України підлягають стягненню й інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 ЦК України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, вказані платежі є видом відповідальності за порушення зобов'язання і в даному випадку підлягають стягненню незалежно від сплати процентів за договором позики які, на відміну від вищезгаданих платежів, по суті є платою за користування чужими коштами, навіть, за умови своєчасного і належного виконання зобов'язання.

Дослідивши подані позивачем розрахунки поданої заборгованості по тілу позики, процентів та 3% річних судом встановлена їх правильність та обґрунтованість у відповідності до вищезазначених правових норм. За таких обставин, заявлена сума позовних вимог підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК, ст. 16, 525, 625, 1046-1050 ЦК України суд-,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 369215 грн.70 коп. Суму процентів в розмірі 157872 грн. 33 коп., суму 3% річних в розмірі 24186 грн 26 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 5756, 36 грн., всього стягнути 557030 (п»ятсот п»ятдесят сім тисяч тридцять) грн. 64 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя: