Справа №2-4093/11 24.10.2016 24.10.2016 24.10.2016
Провадження №22-ц/784/2338/16
Справа № 2-4093/11
Провадження №22-ц/784/2338/16 Головуючий у І інстанції Агєєва Л.І.
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

24 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенко П.П., Серебрякова Т.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини,

встановила:

29 вересня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після розірвання шлюбу, від спільного проживання, вони з відповідачем мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько гроші на утримання дитини не надає. Тому, уточнюючи позовні вимоги, позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн., починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2011 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 грн., але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 29 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про судові витрати. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою того ж суду від 07 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи, що можуть безпосередньо впливати на подальше виконання рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Добровільну матеріальну допомогу на його утримання відповідач не надає.

-2-

Задовольняючи позов, суд виходив з вимог ст. 182 СК України, матеріального стану відповідача.

Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального закону.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 травня 2008 року. Від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем (а.с. 3-7). Іншого матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні данні про наявність постійного (регулярного) доходу у відповідача, є вірними висновки суду щодо визначення способу стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, які встановлено положеннями ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Районний суд, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_3, в розмірі 600 грн., виходив з наданих доказів, які свідчать про можливість відповідача сплачувати вказану суму, як аліменти щомісячно.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є працездатним, тимчасово не працював, на час ухвалення заочного рішення інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, не мав.

Отже, тимчасова відсутність роботи та регулярного заробітку у відповідача не є підставою для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину. Обставини, які відповідно до положень ст. 182 СК є підставою для визначення місячного платежу аліментів в меншій сумі - відсутні.

Те, що на час перегляду судового рішення в апеляційному порядку позивач має непрацездатну мати ОСОБА_2В.(а.с.44), правильність висновків суду першої інстанції не спростовує, оскільки на час ухвалення оскаржуваного рішення у 2011 році, вказані обставини не існували, тому суд не міг їх прийняти до уваги. На інші обставини, зазначені в законі, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відповідач в апеляційній скарзі не посилався.

Отже, суд, оцінивши вказані докази, дійшов вірного висновку щодо наявності матеріальної можливості у відповідача здійснювати щомісячні платежі аліментів на утримання дитини в розмірі 600 грн. В той же час, розмір аліментів визначений за вказаним рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушеного його право на участь у суді першої інстанції, заслуговують на увагу. В звязку з чим апеляційним судом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, надана можливість надати наявні у нього документи до суду апеляційної інстанції.

-3-

Разом з тим, саме по собі вказане порушення норм процесуального права не є достатньою підставою для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позову.

Таким чином, при вирішенні спору судом враховані всі обставини, що мають значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини, зазначені в законі.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі за ст. 184 СК України, суд першої інстанції помилково в рішенні зазначив мінімальний розмір аліментів, який згідно положення ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу у такому випадку не передбачений. Так, зазначивши в резолютивній частині рішення про те, що розмір присуджених аліментів на користь дитини не повинен бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не врахував того, що таке застереження відноситься до випадків стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У разі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, це положення необхідно враховувати у сукупності з іншими істотними обставинами при визначенні твердої грошової суми аліментних платежів. У разі визначення її меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку настають наслідки, передбачені ч.3 ст. 184 СК України, а саме дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням викладеного, рішення суду в частині покладання на відповідача обов'язку по сплаті аліментів у розмірі не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково

Заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2011 року в частині покладання на ОСОБА_2 обов'язку по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі не менше ніж 30% прожиткового мінімуму скасувати.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

ОСОБА_5