ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

СитнікО.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Синбат» Агро до ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства «С. Барвінок» про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди землі, за касаційною скаргою Вантули Марини Миколаївни, яка діє від імені селянського (фермерського) господарства «С. Барвінок», на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Синбат» Агро (далі - ТОВ «Синбат» Агро) звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 15 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, за умовами якого останній передав в оренду земельну ділянку площею 3,87 га, строком на п'ять років та орендною платою у розмірі 2,5 % від грошової оцінки земельної ділянки на рік.

4 квітня 2008 року указаний договір оренди зареєстровано у Семенівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № НОМЕР_2.

9 серпня 2012 року ТОВ «Синбат» Агро направило ОСОБА_6 повідомлення про поновлення договору оренди землі з додатковою угодою про поновлення договору оренди землі.

1 березня 2013 року ТОВ «Синбат» Агро повторно направило на адресу орендодавця повідомлення про поновлення договору оренди землі із додатковою угодою до нього.

1 квітня 2013 року між сільськогосподарським (фермерським) господарством «С. Барвінок» (далі - СФГ «С. Барвінок») та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі НОМЕР_3, згідно з яким останній передав в оренду належну йому земельну ділянку площею 3, 87 га строком на 49 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадкоємцем майна якого за заповітом є ОСОБА_4

Позивач вважає, що згідно із ст. 33 Закону України «Про оренду землі» має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, у зв'язку із чим просить визнати поновленим договір оренди, укладений між ним та ОСОБА_6, та визнати недійсним договір оренди землі, укладений між відповідачем та СФГ «С. Барвінок».

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано укладеною додаткову угоду від 09 серпня 2012 року про поновлення договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 15 вересня 2007 року, площею 3,87 га, який був укладений між ТОВ «Синбат» Агро та ОСОБА_6, як власником земельної ділянки, правонаступником майна якого є ОСОБА_4

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3, укладений 01 квітня 2013 року між ОСОБА_6 та СФГ «С. Барвінок».

Додатковим рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Вантула М.М., яка діє від імені СФГ «С. Барвінок», просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 15 вересня 2007 року між ТОВ «Синбат» Агро та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, за умовами якого останній передав в оренду земельну ділянку площею 3,87 га, строком на п'ять років та орендною платою у розмірі 2,5 % від грошової оцінки земельної ділянки на рік.

4 квітня 2008 року указаний договір оренди зареєстровано у Семенівському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № НОМЕР_2.

9 серпня 2012 року ОСОБА_6 отримав від ТОВ «Синбат» Агро повідомлення про поновлення договору оренди землі з додатковою угодою про поновлення договору оренди землі, про що особисто поставив свій підпис.

1 березня 2013 року ОСОБА_6 повторно отримав від ТОВ «Синбат» Агро повідомлення про поновлення договору оренди землі із додатковою угодою до нього.

Згідно із довідкою сільського голови Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області № 88 від 16 червня 2014 року ТОВ «Синбат» Агро у період з 2013 року по 2014 рік користувалось земельною ділянкою НОМЕР_4 площею 3,87 га, що належала ОСОБА_6

Відповідно до довідки першого заступника начальника Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 16 червня 2014 року, ТОВ «Синбат» Агро за IV квартал 2013 року ОСОБА_6 нарахувало та виплатило дохід у розмірі 4 382 грн 86 коп.

1 квітня 2013 року між СФГ «С. Барвінок» та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі НОМЕР_3, згідно якого останній передав в оренду належну йому земельну ділянку площею 3, 87 га строком на 49 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадкоємцем майна якого за заповітом є ОСОБА_4

Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» смерть фізичної особи орендодавця не є підставою для припинення договору оренди землі.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За нормами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 до відповідача ОСОБА_4 перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті, в тому числі й відносно зданої в оренду земельної ділянки.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки ( щодо земель приватної власності).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що після продовження користування позивачем земельною ділянкою на його ім'я направлявся лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. А згідно довідки Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 16 червня 2014 року № 14 земельною ділянкою площею 3,87 га, яка належала ОСОБА_6, протягом 2013-2014 років користувалося ТОВ «Синбат» Агро.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивач має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі, він виконав вимоги ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та направив на адресу орендодавця у встановлений законом строк лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, а відсутність заперечень про продовження строку дії договору оренди із сторони орендодавця є мовчазною згодою на пролонгацію договору оренди.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вантули МариниМиколаївни, яка діє від імені селянського (фермерського) господарства «С. Барвінок», відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В. Ступак