Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове», третя особа - Відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області, про розірвання договору оренди земельної ділянки

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (далі - ТОВ «Степове») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 8, 160 га, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

10 грудня 2005 року між нею та відповідачем ТОВ «Степове» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 7 років, за умовами якого орендна плата за користування земельною ділянкою становить 5% від державної оцінки земельної ділянки, що складає 8110,19 грн, яку відповідач зобов'язався сплачувати до 30 грудня кожного року протягом всього строку оренди.

Відповідач у встановлений строк не сплатив орендну плату за 2013 та 2014 роки, що свідчить про систематичне прострочення плати за оренду землі.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року, у позові відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду у частині відмови у позові про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення судових витрат, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

При вирішенні справи судами встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 10 грудня 2004 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,160 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2 (а. с. 7).

10 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Степове» укладено договір № 287 оренди земельної ділянки строком на 7 років для вирощування товарів сільськогосподарської продукції, зареєстрований у відділі Держкомзему в Софіївському районі 20 жовтня 2006 року № запису 33(а. с. 8-10).

Пунктом 9 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1067, 32 грн в грошовій формі в строк з 01 серпня по 30 грудня.

10 травня 2012 року між сторонами укладено Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 287 від 10 грудня 2005 року, відповідно до якого встановлено розмір орендної плати 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, що на 2012 рік складає суму 8110,19 грн. До розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, які він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не сплачується орендодавцеві, а перераховується Орендарем до відповідного бюджету згідно з чинним законодавством України. Орендна плата виплачується орендарем до 30 грудня кожного року дії Договору оренди (п. 4 Договору оренди земельної ділянки). Термін дії договору встановлений до 31 грудня 2017 року (а. с. 11).

На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 32 даного Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 38 договору оренди сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою за п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Відповідно до довідки ТОВ «Степове» від 23 лютого 2015 року, з ОСОБА_3 за 2014 рік згідно договору оренди земельної ділянки станом на 23 лютого 2015 року проведено такі розрахунки: нараховано орендної плати 8 110, 19 грн, утримано прибутковий податок 1 216, 53 грн, видано 6 893,66 грн (а. с. 66).

Відповідно до відомості виплати паїв ТОВ «Степове» № 4563 від 18 лютого 2015 року, ОСОБА_3 сплачено 6 893, 66 грн (а. с. 76).

За 2013 рік позивачу також була нарахована орендна плата та виплачена у розмірі 6 893, 66 грн, а саме: в травні 2014 року 1500 грн та 06 серпня 2014 року 5 393, 66 грн, що підтверджується платіжними відомостями ТОВ «Степове» № 3 за травень 2014 року та № 3219 від 06 серпня 2014 року (а. с. 77, 78).

В 2014 році та в 2015 році позивачкою заявлялися вимоги не лише про розірвання договору оренди, а й про стягнення боргу по орендній платі, після сплати орендарем орендної плати позивачем зменшувалися позовні вимоги до вимог про розірвання договору та стягнення судового збору.

Суди вірно вважали, що протягом 2013-2014 років ОСОБА_3 орендна плата сплачувалась з порушенням строку, встановленого договором оренди, що не може бути визначено як істотне порушення, а, відтак, не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Наведені в скарзі доводи правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко