Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Лозінській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в заяві до суду свої вимоги мотивував тим, що він є квартири АДРЕСА_1. У квартирі зареєстровані відповідачі, які за місцем реєстрації не проживають з 2014 року. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. Їх реєстрація перешкоджає позивачу отримувати субсидію та призводить до сплати комунальних послуг в збільшеному розмірі. Тому, позивач просить суд позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням у вказаній квартирі.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийнявши визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується правовстановлюючим документом - договором купівлі продажу будинку від 05.07.2005 року.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім`ї.

Згідно домової книги у квартирі позивача зареєстровані відповідачі.

Відповідно до акта обстеження домоволодіння позивача від 09.09.2016 року у квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 05.09.2014р. там не проживають.

Реєстрація відповідачів створює для позивача перешкоди в користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги.

Договір найму жилого приміщення між позивачем та відповідачами не укладався. Згоди на користування жилим приміщенням позивач не надавав.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Аналогічні положення містяться в п.10 Постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де вказано, що якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на житлову площу.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Позивачами виконано всі можливі та передбачені законом умови для добровільного зняття з реєстрації відповідачки.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 150, ст. 167 ЖК України, ст. ст. 328, 334, 386, 391, ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 400 грн. судових витрат за надання правової допомоги.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: