Справа № 305/1695/16-ц
Провадження по справі 2/305/1132/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Ємчука В.Е.

секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним.

Ухвалою судді від 20.10.2016 року провадження у справі відкрито.

Поряд з вищевказаним позовом, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обгрунтував тим, що за час судового розгляду відпоідач ОСОБА_2 може зареєструвати на своє їм'я земельну ділянку за адресою м.Рахів, вул.Вільшинський, 94, що належала його покійному батьку та зможе отримати державний акт про право власності на згадане майно ще до завершення розгляду справи в суді і вчинити дії по відчуженню його шляхом продажу, міни, дарування, застави тощо, що у подальшому може призвести до утруднення або неможливості поновлення прав позивача. У зв'язку з наведеним просить заборонити ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді, виготовляти технічну документацію та зареєструвати за собою право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул.Вільшинський, 94, в м.Рахів. Також, просить заборонити громадянці ОСОБА_2 вчиняти правочини щодо відчуження будинку, господарських споруд по вул.Вільшинський, 94, в м.Рахів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, розгляд вказаної заяви, судом проведено без участі осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів..

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що внаслідок зміни обставин, виконання рішення суду буде неможливе або утруднить таке виконання.

Заявник ОСОБА_1 у позовній заяві про визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним вказав, що його батько ОСОБА_4 заповів усе своє майно ОСОБА_2, яка 17.12.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом в цілій частині. Оскільки він є інвалідом другої групи, а отже вважає, що має право на обов'язкову частку у спадковому майні, отже нотаріус, видавши відповідачу свідоцтво прав право на спадщину за заповітом в цілій частині, позбавила його права на спадщину. При цьому жодних обставин та доказів про те, що земельна ділянка по вул.Вільніинський у місті Рахові, Закарпатської області належала ОСОБА_4 та входила до складу майна, що було успадковане відповідачем, та чи перебуває зазначена земельна ділянка у власності ОСОБА_2 суду не надав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Суд вважає наведені у заяві про забезпечення позову доводи ОСОБА_1 припущенням, оскільки жодного документа, який би посвідчував право відповідача на земельну ділянку, що є предметом його заяви, до матеріалів справи не долучено. Відсутність зазначених відомостей у поданому клопотанні позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованих підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - державного нотаріуса Рахівського державного нотаріального округу відмовити

Ухвала у відповідності зі ст.293 Цивільного процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.