З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" жовтня 2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Сендько Л.Ю.,
при секретарі Зданевич Г.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,
В судове засідання 11.10.2016 року позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 та її представник адвокат Полігас В.М. не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
В судові засідання, які призначались 29.06.2016 року, 29.08.2016 року, 15.09.2016 року та 11.10.2016 року представник відповідача ПАТ «Приватбанк» Ткач Ю.А. жодного разу не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляд справи, про що свідчать повідомлення про отримання поштого відправлення, лише 14.09.2016 року та 11.10.2016 року о 09.21 год. надав заяви про відкладеня розгляду справи у зв'язку з зайнятістю представника банка в іншому судовому засіданні. Будь-яких заперечень проти позову не надав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
Ч.1 ст. 1066 та ч.3 ст. 1068 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.
Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків померлої фізичної особи до інших осіб.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час смерті та не припинилися у зв'язку із нею.
Згідно із ч. ч.1, 2 ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-129 цс13), договір банківського вкладу за змістом статті 1060 та частини другої статті 1228 ЦК України укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно із частиною другою статті 608 ЦК України зобов'язання не припиняється зі смертю кредитора, оскільки воно не є нерозривно пов'язаним з особою останнього. У такому разі права й обов'язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Зобов'язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, серія НОМЕР_3, актовий запис № 179 (а.с.44).
Позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладений 14.05.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Севастополь актовий запис №284 (а.с.45).
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46).
10.02.2015 року позивач в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки, маючи мету отримати спадок (вклад з депозитного рахунку), що залишився після смерті ОСОБА_4 в залежності від часток спадщини, звернулась з заявами до Жмеринського відділення Вінницької філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.51-52).
Згідно листа від 09.03.2015р. №20.1.0.0.0/7-20150306/3337, відповідач повідомив, про неможливість повернення грошових коштів з депозитних рахунків спадкодавця, що були відкритті у відділенні Севастопольської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК (а.с.53) у зв'язку з тим, що діяльність усіх відокремлених підрозділів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на окупованій території була припинена, тому відповідач не повинен відповідати за договором депозитного вкладу, укладеним на території АР Крим (а.с.53).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені ст.611 ЦК України, в якій зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, також є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Суд приймає наданий представником позивача адвокатом Полігасом В.М. розрахунок сум заборгованості відповідача трьох відсотків річних нарахованих у відповідності до ст.625 ЦК України, оскільки він проведений у відповідності до чинного законодавства України та не спростований представником відповідача.
Крім того, з відповідача, в силу ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь держави судові витрати, відповідно до Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 3695,84 грн.
Керуючись статтями 15,30,60,61,88,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,530,628,634,1054,1055 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя