АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Желепі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1707 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що має з відповідачем спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що дитина, яка перебуває на утриманні позивача, часто хворіє, знаходиться на обліку у поліклініці, у зв'язку з урологічним захворюванням, та відвідує дитячий садок санаторного типу. Крім того, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в Інституті урології з 08 по 21 вересня 2015 року. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 понесено витрати на лікування сина у розмірі 3414 грн. Враховуючи, що батьки мають брати однакову участь в утриманні дитини, позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення з відповідача половини зазначеної суми.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1707 грн. додаткових витрат на дитину, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що позивачем належним чином не доведено факт понесення ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину. Так, на думку скаржника, із фіскальних чеків щодо купівлі медичних препаратів не слідує, що такі ліки були придбані безпосередньо для лікування дитини. Крім того, зазначає, що судом безпідставно стягнуто з нього витрати на харчування в дитячому садку, а також благодійні внески до Інституту урології.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення належить змінити, зменшивши розмір стягнутих додаткових витрат на дитину, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1/а.с. 6/.

Згідно довідки форми №3 від 22 березня 2015 року дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 21/.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 та працює водієм тролейбуса у Тролейбусному депо №3 КП «Київпастранс» /а.с. 34/.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого частково погоджується колегія суддів, виходив з того, що позивачем доведено факт понесення нею додаткових витрат на дитину, у зв'язку з хворобою останньої, а також документально підтверджено розмір таких витрат.

Так, за змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи, зокрема з виписки медичної карти стаціонарного хворого, вбачається, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в Інституті урології АМН України в період з 08 вересня 2015 року по 21 вересня 2015 року /а.с. 15/.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка дільничного педіатра щодо призначення медичних препаратів ОСОБА_5 за період з листопада 2014 року по травень 2016 року /а.с. 63/, а також чеки/квитанції, якими підтверджується понесення ОСОБА_3 витрат на придбання необхідних дитині медикаментів /а.с. 7-11,16/.

Із наданих позивачем фіскальних чеків/квитанцій вбачається, що матір'ю дитини придбавалися медичні препарати, які відповідають медикаментам, що були призначені лікарем ОСОБА_5, а також відповідають характеру хвороби(хвороб) останнього.

Загальна документально підтверджена сума витрат на медикаменти та щеплення для дитини становить 2307 грн. 91 коп.(2047 грн. 91 коп. + 260 грн.). Таким чином, частка відповідача у вказаних витратах, ґрунтуючись на принципі рівності участі батьків в утриманні дитини, має становити 1153 грн. 96 коп., тобто Ѕ їх частину.

Відповідачем не надано жодних документів на підтвердження того факту, що ліки були придбані не в інтересах дитини, а також того, що суми, зазначені в чеках були сплачені за його кошти, з огляду на що доводи апеляційної скарги в цій частині є припущеннями.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача витрат на харчування дитини у дитячому садку.

Так, витрати на харчування не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, в розумінні ст. 185 СК України та охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов'язаний сплачувати згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року.

Позивачем не надано доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між хворобою дитини та понесенням відповідних витрат на її харчування в дитячому садку.

Крім того, колегія суддів не може погодитися зі стягненням з відповідача на користь позивача половини вартості благодійних внесків до Інституту урології.

Так, указані платежі є благодійними внесками, не є обов'язковими і мають виключно добровільний характер, а тому не можуть бути стягнуті з відповідача в порядку ст. 185 СК України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявні лише рахунки на сплату благодійних внесків, витрат на харчування в дитячому садку, з яких не вбачається, що позивачем понесено такі витрати, а кошти перераховано у відповідні установи.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2. В решті рішення належить залишити без змін, як ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача в дохід держави мінімальний судовий збір, колегія суддів не вбачає передбачених ст. 88 ЦПК України підстав для зменшення суми стягнутого судового збору та перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року, зменшивши суму додаткових витрат на дитину, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, з 1707 грн. 00 коп. до 1153 грн. 96 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: