Ухвала

іменем україни

26 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою, в якій просив видати йому дублікат виконавчого листа за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 1997 року про стягнення аліментів.

Зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 1997 року його батько ОСОБА_3 був зобов'язаний сплачувати на користь його матері ОСОБА_4 аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. Рішенням суду від 25 грудня 2001 року ОСОБА_3 позбавлено щодо нього батьківських прав та у лютому 2011 року він був усиновлений громадянином Іспанії. Аліменти за 18 років ним не одержані, на час повноліття Орджонікідзевський ВДВС не провів заміну вибувшої сторони виконавчого провадження, а саме його матері.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 червня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, апеляційний суд вірно виходив з того, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 відсутні, оскільки він не є стягувачем аліментів, тому відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України не має права на отримання дублікату виконавчого листа. Крім того оригінал виконавчого листа не втрачено, він перебуває на виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, щосудами при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В.Маляренко

і кримінальних справ