Провадження № 2п/201/90/2016
У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення від 23 грудня 2015 року у цивільній справі № 201/15998/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 23 грудня 2015 було ухвалене вищезазначене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено.

До суду 26 липня 2016 року надійшла заява відповідача про його перегляд з посиланням на поважність причини її неявки у судове засідання у звязку із відсутністю належного повідомлення, а також з посиланням на те, що при винесенні рішення судом не були враховані інші обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Представник позивача подав до суду заперечення та просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заявник у судове засідання, призначене на 21 жовтня 2016, не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за одночасної наявності двох обставин поважності причини, з якої відповідач не зявився до суду і не повідомив про причини неявки, а також посилання відповідача на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У даному випадку немає підстав вважати, що судом були порушені вимоги ст. 169 ЦПК України, оскільки у справі були вжиті належні заходи щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи (а.с. 38, 39, 53). Також приймається до уваги, що відповідач не посилається на будь-які нові докази, що мають значення для справи, а наведені нею обставини можуть бути підставою для апеляційного оскарження оспорюваного рішення, втім відповідно до процесуального закону не зумовлюють необхідності його скасування. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне заяву залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 231 233 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення від 23 грудня 2015 року у цивільній справі № 201/15998/15-ц за позовом за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення у справі не підлягає.

Суддя М.П.Ходаківський