РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участі третьої особи Львівського комунального підприємства «Княже Місто», про визнання права власності на нежитлові приміщення підвалу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що з 1990 року у фактичному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували нежитлові підвальні приміщення літ. 15-5 та 15-6 за адресою: м. Львів, вул. Коцюбинського, 15. При оформленні права власності на квартиру № 1 у вказаному будинку площа займаної комори у підвалі була помилково зазначена 4 кв.м.

Після смерті ОСОБА_5 право на спадщину 1/2 частину квартири оформлене за ОСОБА_4 26 травня 2015 року комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» складений технічний паспорт квартири № 1, в якому зазначені підвальні приміщення під літ. 15-5 площею 13,6 кв.м. та літ. 15-6 площею 7,7 кв.м.

Просять суд визнати за ними право власності на нежитлові приміщення підвалу в будинку № 1 літ. 15-5 та 15-6 з указанням площі відповідно до технічного паспорта.

Позивачі до суду не прибули.

Представник позивачів за довіреностями (а.с.4,5) в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Пояснила суду, що співвласники позивачі користуються підвальними приміщеннями більше 20 років, однак право власності було оформлене на комору площею 4 кв.м. у зв'язку з технічними помилками, на які при оформленні свідоцтва позивачі не звернули уваги.

Представник відповідача за довіреністю (а.с.37) ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що вирішення позову залишає на розсуд суду. Пояснила, що позивачі зверталися до органу приватизації щодо внесення змін до правовстановлюючих документів, однак у зв'язку зі смертю одного зі співвласників, у виправленні розміру площі приміщення їм було відмовлено.

Третя особа ЛКП «Княже Місто» свого представника до суду не направило. У письмовому поясненні директор підприємство зазначив, що в травні 2015 року за зверненням ОСОБА_3-Б.А. проведено інвентаризацію за фактом використання підвальних приміщень буд. № 15 по вул. Коцюбинського м. Львова. На підставі даних інвентаризації встановлено, що в користуванні мешканців квартири № 1 перебувають підвальні приміщення літ. 15-5 та 15-6 загальною площею 21,3 кв.м. Судове засідання просив проводити без участі представника ЛКП (а.с.38).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до даних свідоцтва про право власності на квартиру № Г-03425 від 27 вересня 1995 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована як спільна сумісна власність ОСОБА_5 та ОСОБА_3-Б.А. (а.с.6). Після смерті ОСОБА_5 1/2 частину квартири відповідно до свідоцтва про право на спадину (а.с.15,16), успадкувала ОСОБА_4 Право власності ОСОБА_4 зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.14).

Львівським комунальним підприємством «Княже Місто» видана довідка (вих. № 296) від 26 травня 2015 року, в якій зазначено, що у 1995 році помилкова складена довідка форми Ф-4 на квартиру № 1 щодо зазначення площі підвалу, яким користувалися мешканці, замість вірної площі 21,3 кв.м. вказано 4,0 кв.м. (а.с.13).

26 травня 2015 року комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» складений технічний паспорт квартири № 1, в якому зазначені підвальні приміщення під літ. 15-5 площею 13,6 кв.м. та літ. 15-6 площею 7,7 кв.м. (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

За змістом зазначеної статті слідує, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності. Обєктом правової охорони за ст. 344 ЦК є нерухоме або рухоме майно. Вказана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Володіння має бути відкритим, очевидним для усіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

Відповідно до ч.3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачі безперервно протягом визначених законом строків відкрито володіють підвальними приміщеннями під літ. 15-5 площею 13,6 кв.м. та літ. 15-6 площею 7,7 кв.м. (загальна площе 21,3 кв.м.) в буд. 1 по вул. Коцюбинського у м. Львові, очевидно для усіх третіх осіб, що підтверджується письмовими доказами. Позивачі не вживали жодних заходів, спрямованих на приховання факту володіння майном від третіх осіб, у тому числі сумлінно виконували обов'язки, що лежать на власнику приміщень. Протягом всього періоду володіння приміщеннями право позивачів на володіння та користування майном ніхто не оскаржував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що позивачі не заявили вимог щодо розподілу судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Керуючись: ст. ст. 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку набувальної давності за ОСОБА_6, ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення підвалу за адресою: м. Львів, вул. Коцюбинського, 15, під літерами 15-5 (площею 13,6 кв.м.), 15-6 (площею 7,7 кв.м.), в межах визначених згідно з технічним паспортом, складеним 26 травня 2015 року.

Рішення постановлене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 15 січня 2016 року проголошено його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду виготовлений 19 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д.Фролова