Справа № 347/1683/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 подала на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду із заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі.

В позовній заяві позивачка зазначила, що 19.11.1988 року було зареєстровано шлюб з відповідачем у відділі ЗАГСу Косівської райдержадміністрації, за актовим записом № 76. Від даного шлюбу народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім. 30.12.2013 року відповідач вчинив умисне вбивство, за яке вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2014 року його засуджено до 10 років позбавлення волі. У зв"язку з чим вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні стосунки. Позов просить задоволити.

Відповідач, ОСОБА_4 в судові засідання не з'являється, хоча про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, у зв"язку з чим суд ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5. та відповідач ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 19.11.1988 року у відділі ЗАГСу Косівської райдержадміністрації, актовий запис № 76, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11).

Відповідно до копії вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2014 року по кримінальному провадженні № 347/1032/14-к про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України (а.с.3-7), ОСОБА_1 засуджено до 10 років 12 днів позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою заявлено клопотання про залишення прізвища "ОСОБА_5".

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_5. продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задовольнити.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 110 - 113, 161 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що зареєстрований 19 листопада 1988 року у відділі ЗАГСу Косівської райдержадміністрації Івано-Франківської області, актовий запис № 76, - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_5".

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б.В. Сабадах