Провадження №2/461/550/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Государського А.В.,

з участю: секретаря Турчин З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності. В обґрунтування заявленого позову покликається на та, що автомобіль марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у його власності. Під час продажу вказаного автомобіля йому стало відомо про те, що постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій з транспортними засобами, у тому числі із його автомобілем. Вважає, що накладення такої заборони є безпідставним, порушує його право власності, адже вищевказаний автомобіль було придбано ним у законний спосіб. Крім того, він не мають статусу обвинуваченого, підозрюваного по кримінальній справі в ході розгляду якої було накладено заборону на його автомобіль. Просить суд звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеними постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі.

Представник відповідача ГУ МВС України у Львівській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. 15.01.2016 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова представником відповідача було подано письмові заперечення проти позову. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що постанова старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року винесена у відповідності до вимог ст.130 КПК України (1960р.). Постанову про обмеження проведення реєстраційних операцій з рядом автомобілів, в тому числі і автомобілем позивача, у визначеному законом порядку не скасовано. Крім того, така не визнана незаконною відповідними органами. Звертає увагу на те, що арешт на майно не було накладено.

Представник відповідача Залізничного ВП ГУ НП МВС України у Львівській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши доводи сторін та надані докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного .

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

В ході розслідування кримінальної справи № 181-0311 порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 3, ст. 365 ч. 1 КК України та фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ст. 358 ч.ч.1, КК України, постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій ( реєстрація, перереєстрація) автомобіль марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску.

У даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року, який набрав законної сили, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час не має будь-яких законних підстав для обмеження права власності ОСОБА_1 в частині вільного розпорядження своїм майном, тобто автомобілем марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску.

Позивач у справі не був підозрюваними чи обвинуваченими у даній кримінальній справі, відтак, накладення заборони на належний йому транспортний засіб є протиправним та порушує його право власності охоронюване законом.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на вище вказаний автомобіль набуто позивачем у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Норами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

В даному випадку в діях позивача ОСОБА_1 не встановлено неправомірної поведінки при купівлі автомобіля; майно придбано у законний спосіб; належним чином оформлено правовстановлюючі документи, сплачено відповідний податок за проведення перереєстрації вище вказаного транспортного засобу та проведено всі інші передбачені законом платежі, тобто, автомобіль марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску, позивачем у власність набуто правомірно.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладенні у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Приписами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини».

Таким чином, з огляду на наведені судом доводи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки порушене право позивача підлягає судовому захисту, наявні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності та звільнення належного йому на праві власності автомобіля марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску з-під арешту, оскільки, він будучи власником автомобіля, не був підозрюваним або обвинувачуваною по кримінальній справі № 181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено вказане вище обтяження, тому наявність вказаного вище арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому на праві власності автомобіля, обмежує право власності позивача та підлягає захисту та відновленню.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 15,16, 316,317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд ,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності, задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) в органах ДАІ автомобіля транспортний засіб марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №ZFA9045, 1999 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладеними постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 16.03.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський