Справа № 4-с/489/1/2016
У Х В А Л А

3 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі Коденко К.В.,

за участю державного виконавця Шелегей Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2012 року з нього стягнуто на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» заборгованість за кредитним договором. 25 січня 2013 року судом видані відповідні виконавчі листи. Постановою державного виконавця Ленінського відділу Миколаївського міського управління юстиції від 12 березня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1416/1716 від 25 січня 2013 року.

16 листопада 2015 року з метою виконання рішення суду державним виконавцем було складено акти опису і арешту майна боржника.

Посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього закону не може бути примусово звернуто стягнення на нерухоме майно, яке є предметом застави, а кредит йому було видано саме в іноземній валюті, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця з проведення в рамках виконавчого провадження таких виконавчих дій, та скасувати акт опису й арешту нерухомого майна боржника.

В судове засідання боржник не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. Представник боржника подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив про її задоволення.

Державний виконавець Ленінського відділу ДВС ОСОБА_3 проти скарги заперечувала. Посилалася на те, що під час здійснення нею виконавчих дій було дотримано усі вимоги чинного законодавства. Скаржник був присутній при складанні акту опису і арешту майна та 6 листопада 2015 року отримав його копію. Вказувала також на те, що скаржник пропустив строки на оскарження дій державного виконавця.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та наявні у справі докази, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 ст.384 ЦПК України установлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до вимог ст.ст.72, 73 ЦПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуального строку, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку. Строки, встановлені законом, можуть бути поновлені за клопотанням сторони, що пропустила вказаний строк, з причин, визнаних судом поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2012 року з ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» стягнуто 41228 дол. США 84 центів заборгованості за тілом кредиту, 6975 дол. США 43 центів заборгованості за процентами, 6485 дол. США 78 центів, що еквівалентно 51820 грн. 08 коп., пені, а також судові витрати у рівних частках з кожного з відповідачів.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_4 та відмови у його позові скасоване, у цій частині ухвалене нове рішення, яким в позові ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» до ОСОБА_4 відмовлено, позов ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим було задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 9 жовтня 2013 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2013 року у частині позову ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» про визнання договору поруки припиненим скасовано, у цій частині залишено в силі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2012 року.

10 жовтня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_2» заборгованості в сумі 51820 грн. 08 коп..

У звязку з тим, що у боржника відсутні розрахункові рахунки та інше рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, 6 листопада 2015 року державним виконавцем було описано та арештоване майно боржника: житловий будинок по Кировському проїзду, 4-А у м. Миколаєві, що належить боржнику ОСОБА_1.

Як вбачається з оскаржуваного акту опису та арешту майна, 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 був присутній при його складанні, про що в ньому особисто розписався без будь-яких зауважень.

Проте, до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку цивільного провадження ОСОБА_1 звернувся, направивши скаргу поштою, лише 21 листопада 2015 року, яка була зареєстрована судом 25 листопада 2015 року, заяви про поновлення строку не подавав, доказів поважності пропуску строку ним суду не надано.

За такого, суд приходить до висновку, що боржником було пропущено передбачений законом строк для оскарження рішень та дій державного виконавця.

Керуючись ст.ст.14, 15, 72, 73, 209, 212-215, 383, 385, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Спінчевська