РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30.03.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу, в якому посилається на те, що ОСОБА_2 згідно розписки написаної нею власноручно, взято в позику в кривути Я.М. кошти в розмірі 8 000 грн., які зобовязалась повернути до 15.06.2015 року. Станом на дату подання позову до суду, кошти в розмірі 8 000 грн. ОСОБА_2 не повернуто. Позивачем була направлена претензія, щодо повернення коштів на адресу ОСОБА_2 відповіді на претензію від відповідача позивач станом на дату подання позову до суду не отримав. Просит позов задоволити та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 8 000 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив На підставі ч. 2 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

З розписки, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в позику в ОСОБА_1 8 000,00 грн, які зобовязується віддіти до 15.06.2015 року (а.с.5).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 направляв на адресу ОСОБА_2 претензію від 16.10.2015р. про повернення грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн.. в якій вказав, що у випадку несплати заборгованості до 26 жовтня 2015 року, він буде звертатись до суду із позовом про стягнення суми із врахуванням санкцій, передбачених ст. ст. 623, 625 ЦК України (а.с.6)

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або закон.

В результаті розгляду справи судом не здобуто доказів, які б спростовували позовні вимоги, ставили під сумнів їх обґрунтованість.

З викладеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають вимогам закону та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) заборгованість в розмірі 8 000грн. (вісім тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Заяву про перегляд цього заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Франківського районного суду м. Львова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Масендич В.В.