У Х В А Л А

18 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада

2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а :

Ірпінський міський суд Київської області рішенням від 20 лютого

2015 року заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задовольнив, скасував зазначене рішення та ухвалив нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Апеляційний суд Київської області 13 травня 2015 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2015 року скасував та ухвалив нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовив та залишив його без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнила, рішення Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасувала та залишила в силі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2015 року.

18 серпня 2016 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме положень статті 111 Цивільного процесуального кодексу України, при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

На обґрунтування своїх доводів заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

1 жовтня 2015 року, 2 березня та 21 липня 2016 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив із того, що висновком спеціаліста почеркознавчого дослідження підтверджено, що підпис від імені останнього в графі «виплачено за довіреністю», зображення якого міститься в електрографічній копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Надані заявницею для порівняння ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року та 21 липня 2016 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування вимог статті 111 ЦПК України, оскільки при їх постановленні суд касаційної інстанції застосував інші норми процесуального права - статті Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвалою 2 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасувала ухвалене у справі рішення апеляційного суду та направила на новий розгляд з підстав того, що справа була розглянута складом суду, відмінним від визначеного протоколом автоматизованого розподілу. При цьому суд касаційної інстанції послався на положення частини десятої статті 15 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у якій визначено, що автоматизована система документообігу суду не застосовується для визначення судді (складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально) для розгляду конкретної справи виключно у разі настання обставин, які об'єктивно унеможливили її функціонування та тривають понад п'ять робочих днів. Особливості розподілу судових справ у таких випадках визначаються Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ надіслав лист у якому повідомив про те, що суддю - доповідача визначеного автоматизованою системою документообігу; на час визначення колегій у складі трьох та п'яти суддів проводилися роботи з доопрацювання програмного забезпечення АСДС ВССУ щодо автоматичного формування колегій суддів.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подану заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про застосування наслідків нікчемності правочину та повернення майна за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 2 квітня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко