АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/184/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» (далі МП ВКП «РСТ») на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання дійсним договору та визнання права власності на нежитлове приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_10, посилаючись на те, що 14.08.2013 року між кожним із них та відповідачкою укладений договір про поділ нежитлового приміщення, що є спільною частковою власністю, та купівлю-продаж частки у спільному майні. Відповідно до умов договору всі сторони домовились про поділ в натурі належного їм на праві спільної часткової власності нежитлового приміщення магазину «Обнова», що знаходиться в м. Черкаси по бул. Шевченка, 398. Також відповідно до умов договору ОСОБА_6, користуючись правом співвласника на розпорядження своєю часткою, за згоди всіх інших співвласників продає належні їй 13/100 часток нежитлового приміщення магазину «Обнова» а ОСОБА_10 купує вказану частку нежитлового приміщення за 31 000 грн.

Фактичне виконання умов правочину відбулось одразу після його підписання, тобто сторони почали користуватись поділеними відповідно до умов договору приміщеннями, а ОСОБА_10 були передані представнику ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 31 000 грн. на виконання умов договору.

Разом з тим відповідачка ухилилась від нотаріального посвідчення договору, яке сторони домовились вчинити протягом трьох робочих днів з дня підписання цього договору, тобто до 19.08.2013 року, мотивуючи це тим, що вона вже все підписала і гроші на його виконання передала.

Оскільки сторони домовились щодо усіх істотних питань, що підтверджується договором, укладеним в простій письмовій формі, частково почали виконувати умови договору, а відповідач ухилилась від його нотаріального посвідчення, позивачі просили суд визнати дійсним вказаний договір від 14.08.2013 року та визнати право власності кожного з них на відповідну частину вказаного приміщення.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2013 року позов задоволено та визнано дійсним договір про поділ нежитлового приміщення, що є спільною частковою власністю, та купівлю-продаж частки у спільному майні, укладений 14.08.2013 року між ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Визнано право власності ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на частину нежитлового приміщення магазину «Обнова» по бул. Шевченка, 398 в м. Черкаси, а саме на 3-3 санвузол площею 1,2 кв.м., 3-4 умивальник площею 2,3 кв.м., 3-5 санвузол площею 1,2 кв.м., 3-6 кладова площею 8,9 кв.м., 3-7 кімната персоналу площею 7,8 кв.м., 3-8 столова площею 14,6 кв.м., 3-9 розгрузочна площею 12,7 кв.м., 3-10 кладова площею 2,0 кв.м., 3-11 коридор площею 3,2 кв.м., 3-1 частина тамбуру площею 3,1 кв.м., 3-21 частина торгового залу площею 158,0 кв.м., а всього приміщення загальною площею 215,0 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку №4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23.

Визнано право власності ОСОБА_9 на частину нежитлового приміщення магазину «Обнова» по бул. Шевченка, 398 в м. Черкаси, а саме на 3-15 червоний куток площею 57,0 кв.м., 3-23 частина торгового залу площею 82,0 кв.м., а всього приміщення загальною площею 139,0 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку № 4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23.

Визнано право власності ОСОБА_10 на частину нежитлового приміщення магазину «Обнова» по бул. Шевченка, 398 в м. Черкаси, а саме на 3-12 склад площею 20,3 кв.м., 3-13 кабінет площею 15,8 кв.м., 3-14 торговий відділ площею 19,8 кв.м., 3-1 частина тамбуру площею 2,1 кв.м., 3-22 частина торгового залу площею 178,2 кв.м., а всього приміщення загальною площею 236,2 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку № 4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23.

Стягнуто з відповідачки на користь позивачів судовий збір в сумі 469 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду МП ВКП «РСТ» подало апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому апелянт вказує на те, що рішення районного суду незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

МП ВКП «РСТ» не приймало участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції. Разом з тим апелянт додав до апеляційної скарги документи, які підтверджують його право власності на спірне майно. Отже суд своїм рішенням вирішив питання і про його права, тому подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

У звязку зі смертю відповідачки ОСОБА_10 27 травня 2015 рок, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 січня 2016 року до участі у даній справі в якості відповідача залучено правонаступницю померлої ОСОБА_11.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, керуючись вимогами ч. 2 ст. 220 ЦК України, виходив з того, що договір від 14.08.2013 року не посвідчений нотаріально відповідно до вимог чинного законодавства внаслідок ухилення відповідачки від такого посвідчення, але сторони почали його виконання, тому є підстави для визнання його дійсним та визнання права власності за сторонами у відповідності до договору.

Колегія суддів не може погодитись з такою позицією районного суду.

Як вбачається з матеріалів справи 14 серпня 2013 року ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали договір про поділ нежитлового приміщення, що є спільною частковою власністю, та купівлю-продаж частки у спільному майні у відповідності до якого сторони домовились про поділ в натурі належного їм на праві спільної часткової власності нежитлового приміщення магазину «Обнова», що знаходиться в м. Черкаси по бул. Шевченка, 398.

Пунктом 12 цього договору передбачено, що в спільну сумісну власність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переходить: 3-3 санвузол площею 1,2 кв.м., 3-4 умивальник площею 2,3 кв.м., 3-5 санвузол площею 1,2 кв.м., 3-6 кладова площею 8,9 кв.м., 3-7 кімната персоналу площею 7,8 кв.м., 3-8 столова площею 14,6 кв.м., 3-9 розгрузочна площею 12,7 кв.м., 3-10 кладова площею 2,0кв.м., 3-11 коридор площею 3,2 кв.м., 3-1 частина тамбуру площею 3,1 кв.м., 3-21 частина торгового залу площею 158,0 кв.м., а всього приміщення загальною площею 215,0 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку №4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23; в приватну власність ОСОБА_10 переходить: 3-12 склад площею 20,3 кв.м., 3-13 кабінет площею 15,8 кв.м., 3-14 торговий відділ площею 19,8 кв.м., 3-1 частина тамбуру площею 2,1 кв.м., 3-22 частина торгового залу площею 178,2 кв.м., а всього приміщення загальною площею 236,2 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку № 4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23; в приватну власність ОСОБА_9 переходить: 3-15 червоний куток площею 57,0 кв.м., 3-23 частина торгового залу площею 82,0 кв.м., а всього приміщення загальною площею 139,0 кв.м. згідно плану розподілу, викладеному в додатку № 4 до висновку експерта від 14.08.2013 року за № 1673/13-23.

Відповідно до п. 11 договору ОСОБА_6 за згоди всіх інших співвласників продає належні їй 13/100 часток нежитлового приміщення магазину «Обнова» ОСОБА_10 за 31 000 грн.

Вказаний поділ був визначений висновком експерта, виданий Черкаським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 14.08.2013 року за № 1673/13-23.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18 травня 2011 року та технічного паспорту на нежитлове приміщення магазину по бул. Шевченка, 398 ОСОБА_9 належить 6/25 частини приміщення, ОСОБА_8 7/25 частини, ОСОБА_6 13/100 частини, ОСОБА_7 9/100 частини, ОСОБА_10 13/50 частини.

Позивачі звернулися з вказаним позовом у звязку з тим, що відповідачка відмовляється від нотаріального посвідчення договору протягом трьох робочих днів як це передбачено умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В обґрунтування апеляційної скарги МП ВКП «РСТ», посилаючись на чинне законодавство вказувало, що договір укладений між сторонами про поділ нежитлового приміщення, що є спільною частковою власністю, та купівлю-продаж частки у спільному майні підлягають обовязковій державній реєстрації.

Колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги вірними та такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Оскільки предметом вищезазначеного договору є нерухоме майно, а саме перехід права власності у звязку з купівлею-продажем частини нерухомого майна, а також поділ нерухомого майна з подальшим визнанням на дані обєкти права власності за кожним із власників, тому такий договір підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Як розяснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Крім того, в подальшому рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2014 року витребувано на користь МП ВКП «РСТ» у ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 нежитлове приміщення магазину «Обнова», яке знаходиться за адресою м. Черкаси, бул. Шевченка, 398, та визнано право власності за МП ВКП «РСТ» на нежитлове приміщення магазину «Обнова».

Відповідно до ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником нежитлового приміщення магазину «Обнова», що розташоване за адресою бул. Шевченка, 398 в м. Черкаси, загальною площею 590, 2 кв.м. є МП ВКП «РСТ».

За таких обставин колегія суддів вважає неприпустимим визнання дійсним договору про поділ нежитлового приміщення та купівлю-продаж частки у спільному майні а доводи апеляційної скарги обґрунтованими і достатніми для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції, при ухваленні даного рішення, допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи і порушив норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_11, яка є правонаступником ОСОБА_10, про визнання дійсним договору від 14.08.2013 року та визнання права власності на нежитлове приміщення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :