Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3765/16 Головуючий у 1-й інстанції: Баранов В.І.
Є.У.№ 320/9147/13-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В., Пільщик Л.В.,

При секретарі: Бурак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 19.10.2011р. між нею та ОСОБА_3 в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу належного відповідачеві житлового будинку №3 по вулиці Садовій в селі Вознесенка, Мелітопольського району, Запорізької області. На виконання договору вона сплатила продавцю 100 000 грн. Посилаючись на те, що відповідач втратила право установчі документи на земельну ділянку і ухиляється від нотаріального посвідчення договору, просила суд на підставі ст.220 ЦК України визнати дійсним укладений сторонами 19.10.2011 року договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, а також визнати за нею право власності на житловий будинок і земельну ділянку загальною площею 0,4831 га, кадастровий номер :04:001:0183 за вищевказаною адресою.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння розташованого за адресою Запорізька область Мелітопольський район с. Вознесенка вул. Садова, буд. 3 від 19 жовтня 201І року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, між якими досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов і відбулося повне виконання договору.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння та земельну ділянку загальною площею 0,4831 га, кадастровий номер :04:001:0183, розташовані за адресою Запорізька область, Мелітопольський район, село Вознесенка, вулиця Садова, будинок 3, які придбані за договором купівлі-продажу домоволодіння від 19 жовтня 2011 року.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_4 спадкоємиці померлого відповідача, яка зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст. 307 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові. На підтвердження факту відкриття спадкової справи після померлої ОСОБА_3 заявником додано до скарги витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи №59163631, номер у приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу ОСОБА_544/2016.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення заявника апеляційної скарги ОСОБА_4, її представника ОСОБА_6, заперечення ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_7, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю у звязку із такими обставинами.

Відповідно до статті 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження судових рішень мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним судовим рішенням припинено право власності ОСОБА_3 на житловий будинок і земельну ділянку.

Відповідач у справі ОСОБА_3 померла 13 квітня 2016 року через два з половиною роки після ухвалення оскаржуваного рішення.

ОСОБА_4, яка являється онукою померлої ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої доводи щодо незаконності судового рішення посилається, в тому числі, на порушення її спадкових прав. На підтвердження своїх доводів про право на спадщину померлого відповідача заявник надала апеляційному суду копію заповіту від 12 квітня 2011 року, яким ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_4, і витяг із Спадкового реєстру про прийняття спадщини.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції заповіт від 12 квітня 2011 року на користь ОСОБА_4 був скасований іншим заповітом від 11 жовтня 2011 року на користь ОСОБА_2 позивача у цій справі (а.с.92-93).

Заповіт ОСОБА_3 від 11 жовтня 2011 року на користь ОСОБА_2 заявником апеляційної скарги не ос порений, в судовому порядку недійсним не визнаний.

У відповідності до ст.ст.1223, 1254 ч.2,3 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК.

Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Зважаючи на те, що спадкоємцем за заповітом від 11 жовтня 2011 року всього майна померлого відповідача у справі ОСОБА_3 являється ОСОБА_2 позивач у цій справі, вказаний заповіт судом недійсним не визнавався, заповіт на користь заявника ОСОБА_4 скасований, передбачених законом підстав для висновку про порушення прав останньої судова колегія не вбачає.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень ст.292 ЦПК України мають право на апеляційне оскарження рішення у цій справі, у зв'язку з чим колегія суддів позбавлена процесуальних повноважень для перегляду оскаржуваного рішення суду по суті.

Згідно з роз'ясненнями, наданим в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008р., при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки ті обставини, що права ОСОБА_4 як особи, що подала апеляційну скаргу, оскаржуваним рішенням суду не вирішувались, встановлені лише після відкриття апеляційного провадження за її скаргою, то апеляційне провадження за цією скаргою підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 303,313,317,310 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2013 року, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: