Справа № 2-п/331/14/2016
№ 331/8183/15-ц У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі : головуючого - судді Скользнєвої Н.Г., при секретарі Постарнак М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерціний банк « ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 квітня 2008 року, станом на 31.08.2015 р., на загальну суму 31 722, 13 грн., з яких : 11 987, 27 грн. заборгованість за кредитом ; 16 786, 19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом ; 1 200, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією ; 250, 00 грн. штраф ( фіксована частина) ; 1 498, 67 грн. штраф ( процентна складова) та судовий збір в сумі 1 218, 00 грн.
Не погоджуючись з заочним рішенням суду, відповідач по справі звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи з наступних підстав.
По-перше, справу розглянуто за відсутності відповідача, оскільки судових повісток в засідання він не отримував, чим порушено його право брати участь у змагальному процесі, а саме : надавати суду заперечення проти позову, докази на підтвердження своєї позиції тощо.
По-друге, відповідач має заперечення проти позову, які полягають в наступному. Судом не прийняті до уваги положення п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, якими передбачено, що строк позовної давності в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Надалі, штраф та пеню неможливо одночасно застосовувати для одного й того ж порушення порушення строків виконання грошового зобов»язання, як то зазначено у правовій позиції Верховного Суду України по справі № 6-2003 цс15. Крім того, позивачем в обґрунтування вимог не було надано суду обов»язкових доказів по справі, а саме : надання кредитних коштів, розрахунку пені та процентів.
Заявник та представник позивача, кожен в окремості, надали суду письмові заяви про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду за їх відсутністю, при цьому зазначили, що сторона заявника вимогу, викладену в заяві, підтримує та просить її задовольнити; представник позивача проти скасування заочного рішення суду заперечує та просить в задоволенні заяви відмовити.
Відповідно до положень частини 1 ст. 231 ЦПК України суд розглядає заяву по суті за відсутності заявника та представника позивача, з урахуванням їх позицій, викладених в заявах.
Суд, ознайомившись з доводами заявника, викладеними в заяві, перевіривши їх наданими суду доказами та матеріалами цивільної справи № 2/331/2121/15, взявши до уваги письмові заперечення представника позивача, вважає , що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Із змісту ст. 228 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача ; заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У відповідності до п.2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
Як на думку суду, заява про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованою та містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно відповідач не був присутнім в судовому засіданні і не мав можливості приймати участь у змагальному процесі.
На підставі викладеного, суд вбачає законні та безумовні підстави для скасування заочного рішення.
Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року у справі № 2/331/2121/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04 квітня 2008 року, скасувати.
Справу призначити в судове засідання в приміщенні суду на 01 березня 2016 року - 09.45 годин.
Копію ухвали невідкладно надіслати всім учасникам процесу для відома.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

12.02.2016