Справа № 621/3236/15-ц
Провадження № 2/621/243/16
РІШЕННЯ

іменем України

05.02.2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень», Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, треті особи - ПАТ «ПЗ «Червоний велетень», Зміївська державна нотаріальна контора в Харківській області, відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її чоловік - гр. ОСОБА_3, який на час смерті був інвалідом I групи загального захворювання та пенсіонером, що раніше працював з 09 травня 1971 р. до пенсії трактористом- комбайнером ферми Борки у ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», правонаступником якого стало ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень».

При розпаюванні даного сільськогосподарського підприємства чоловік ОСОБА_1 набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень». За гр. ОСОБА_3 було закріплено земельну частку (пай) НОМЕР_1 розміром - 4,2564 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень».

За життя чоловік позивача був власником 1/5 частини житлового будинку № 55 з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, а також простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн., в кількості 6400 шт. з належними по ним дивідендами ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» згідно сертифікату серія НОМЕР_2, виданого цим же ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» 05 травня 2004 р.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної частини житлового будинку, а також простих іменних акцій та земельної частки (паю) розміром 4,2564 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (на місцевості), розташованої на території Бірківської сільської ради, право на яке належало померлому.

На момент смерті чоловіка гр. ОСОБА_1, була зареєстрована та постійно проживала разом з ним, фактично вступила у володіння всім майном та всіма речами, які йому належали.

Крім того, позивач своєчасно у передбачений ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 p.) строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки за життя її чоловік не зміг отримати державний акт на право на земельну частку (пай).

13 липня 2007 р. як єдиному спадкоємцю майна гр. ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, - його дружині гр. ОСОБА_1 було видано державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В. свідоцтво про право на спадщину за законом Серія ВЕР № 341205, реєстровий за № 1 - 1899 на таке спадкове майно: 1/5 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що цивільне право її чоловіка, яким його було наділено, як колишнього члена трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», на земельну частку (пай) під НОМЕР_1, загальною площею - 4,2564 га, в т.ч. ріллі - 4,0811 га, сіножаті - 0,1753 га, яка перебуває в колективній власності ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, повинно перейти до неї після смерті чоловіка по праву спадкування за законом.

Той факт, що саме за життя її чоловік набув право на вказану земельну частку (пай) підтверджується наступним:

15 січня 2002 р. відбулися загальні збори членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», на яких ухвалено список членів трудового колективу і пенсіонерів, які працювали у ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень», що мають право на земельну частку (пай).

З Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 р. та Додатку до нього вбачається, що було проведено розподіл земельних часток (паїв) шляхом жеребкування, до якого під НОМЕР_1 внесено було і її чоловіка - гр. ОСОБА_3, та відповідно до якого за її чоловіком - гр. ОСОБА_3, який мав право на земельну частку, визначено земельну частку НОМЕР_1, загальною площею - 4,2564 га, в т.ч. ріллі - 4,0811 га, сіножаті - 0,1753 га.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 р. № 290/96 - ВР приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

З Повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів, яке було надіслано поштою на адресу позивача на ім'я чоловіка вбачається, що мій чоловік був акціонером ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень».

Оскільки, до складу спадщини входить майнове право на земельну частку (пай), яке було також успадковане позивачкою, але враховуючи ту обставину, що на день смерті померлого чоловіка не могло бути одержано державного акту на земельну частку (пай), одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі неможливо, тому вона змушена була звернутися з даним позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, свої інтереси довірила представляти ОСОБА_5, яка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог своєї довіритель ниці наполягала.

Представник відповідача Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшов лист Бірківського сільського голови Давиденко Т.С. про визнання позову ОСОБА_1 розгляд справи за відсутності представника сільської ради та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень» у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності проти позов них вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Представник Зміївської державної нотаріальної контори в Харківській області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Представник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області у судове засідання також не з'явився, надавши письмові пояснення щодо позовних вимог ОСОБА_1, в якому, зокрема, виклав своє клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 була дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .Дані факти підтверджуються копією Свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_3, актовий запис № 5 та копією Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4, актовий запис № 89/а.с. 10, 15 /.

На час смерті чоловік позивача був інвалідом I групи загального захворювання та пенсіонером, що раніше працював з 09 травня 1971 р. до пенсії трактористом - комбайнером ферми Борки у ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», правонаступником якого стало ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень», що підтверджується відповіддю ПАТ «Племінний завод «Червоний велетень» вих. № 886 від 16.12.2015 р. ( а.с. 41) .

За життя ОСОБА_3. брав участь у розпаюванні земель колективної власності ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» на загальних зборах трудового колективу і пенсіонерів, що раніше перебували з ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» у трудових відносинах, які відбулися 15.01.2002 року та був внесеним до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) під НОМЕР_1. В результаті розпаювання земель та передачі їх у приватну власність ОСОБА_3 одержав пай у вигляді земельної ділянки площею 4, 2564га, яка розташована на території Бірківської сільської ради. Внаслідок розподілу земельних (паїв) шляхом жеребкування, на загальних зборах власників земельних ділянок (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» 06.12.2003 року ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку (пай) під НОМЕР_1 загальною площею - 4,2564 га, в т.ч. ріллі - 4,0811 га, сіножаті - 0,1753 га. ( а.с.19-38 ).

01.04.1998 року ВАТ «Племінний Завод «Червоний велетень» видано Державний акт на право постійного користування землею, серія НОМЕР_5 /а.с. 86-93/.

За життя ОСОБА_3. не виготовив земельно-правову документацію та відповідно не одержав Державний акт на право власності на земельну частку (пай), що є перешкодою у видачі Свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_1, зокрема вказана обставина підтверджується даними з листа відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, який надійшов до канцелярії суду 05.02.2016 року /а.с. 82-84/.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3був власником 1/5 частини житлового будинку № 55 з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, а також простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн., в кількості 6400 шт. з належними по ним дивідендами ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» згідно сертифікату серія НОМЕР_2, виданого цим же ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» 05 травня 2004 р. ( а.с. 11-13 ).

Згідно листа Зміївської ДНК Харківської області від13.01.2016р. за № 23 /01-16 вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, 13 липня 2007 року за р.№1-1899 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 ч. будинку, т а 15 березня 2013 року за р.31-105 свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження - на ім.»я дружини померлого ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину. (а.с.100 ).

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, то до даних спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу, які діяли на момент смерті вищевказаної особи, тобто ЦК в редакції від 1963 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 p.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 p.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 p.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 p.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК України (в редакції 1963 p.) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави.

На момент смерті чоловіка гр. ОСОБА_1, була зареєстрована та постійно проживала разом із ним, фактично вступила у володіння всім майном та всіма речами, які йому належали, що підтверджується довідкою Бірківської сільської ради від 15.11.2012 р. № 2999.

З цієї довідки вбачається, що «гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно був зареєстрований та мешкав постійно в будинку АДРЕСА_1 з 1974 року і по день смерті, 17.12.2001 р. З 1974 року і по даний час у вищезазначеному будинку зареєстрована і проживає постійно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина померлого. З 2003 року і по даний час за вище- вказаною адресою зареєстровані і постійно проживають:

- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка померлого.

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук померлого.

Окрім них, на день смерті гр. ОСОБА_3 і по даний час за вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований і не проживає, в тому числі малолітні і неповнолітні діти». (а.с.14).

Крім того, позивач у передбачений ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 p.) строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки за життя її чоловік не зміг отримати державний акт на право на земельну частку (пай).

13 липня 2007 р. позивачу як спадкоємцю майна гр. ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, - його дружині гр. ОСОБА_1 було видано державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В. свідоцтво про право на спадщину за законом Серія ВЕР № 341205, реєстровий за № 1 - 1899 на таке спадкове майно: 1/5 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1. (.с. 11) .

З огляду на вищевикладене вбачається, що ОСОБА_3 . не було одержано державного акту на право на земельну частку (пай), у зв'язку з чим одержати ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину через державну нотаріальну контору неможливо.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю.

Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи наявний Державний акт на право постійного користування землею, серія НОМЕР_5, з якого вбачається, що рішенням Зміївської районної ради народних депутатів від 05.02.1998 року № 70 ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» надано у постійне користування 4772,3 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва /а.с. 111-118).

Таким чином, право ОСОБА_3 . на земельну частку (пай) виникло у нього за життя і є майновим правом, яке не припинилось внаслідок його смерті, та входить до складу спадщини.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із шляхів здійснення захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання права.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що вона є спадкоємцем померлого, прийняла спадщину, зокрема, отримала Свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, право власності спадкодавця на яке підтверджено правовстановлюючими документами, однак, в той же час ОСОБА_1 не має змоги оформити свої спадкові права нотаріально на земельну частку (пай) НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_3 . за життя не встиг одержати державний акт на право на земельну частку (пай).

За таких обставин, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95, Указом Президента України від 10.11.1994 року № 666/94, Законом України «Про сільськогосподарську кооперацію», Постановою Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7, ст. ст. 81, 152 ЗК України, ст. ст. 523, 534, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 5 ЦК України в редакції 2003 року, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень», Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, право на земельну частку (пай) під НОМЕР_1 в ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» селище Першотравневе Зміївського району Харківської області, що розташована в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею - 4,2564 га, в тому числі ріллі - 4,0811 га, сіножаті - 0,1753 га, яка належала спадкодавцю - ОСОБА_3 на підставі Протоколу № 2 загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» від 06 грудня 2003 року про розподіл земельних часток (паїв) шляхом жеребкування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: