Справа № 464/6371/16-ц
пр.№ 2/464/1774/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою №7 у будинку №119 на пр. Червоної Калини у м. Львові.

В обґрунтування позову покликаються на те, що вона є власником квартири №7 у будинку №119 на пр. Червоної Калини у м. Львові. Також у вказаній квартирі зареєстровані її син, ОСОБА_2, та піднаймач, ОСОБА_3 Понад десять років відповідач з нею не проживає, не підтримує родинних відносин та не цікавиться нею. Оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, вважає, що такий втратив право користування вказаною квартирою.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву підтримали у повному обсязі, просили суд таку задовольнити, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак, рекомендовані листи з судовими повістками, які направлялися за адресою місця реєстрації останнього, повернуто Сихівському районному суду м. Львова з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 5 березня 2009 року №270 рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Згідно з п. 116 вказаних Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку протягом одного місяця з дня їх надходження.

Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень.

У відповідності до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання чи перебування, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач не з'являвся у відділення поштового зв'язку для отримання рекомендованих листів з судовими повістками, суд приходить до висновку, що відповідач був відсутній за адресою, вказаною в матеріалах справи, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення.

Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2004, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №5035, на праві приватної власності належить квартира №7 у будинку №119 на пр. Червоної Калини у м. Львові (а.с. 7). Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4722736 від 13.09.2004 (а.с. 8).

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №2004, виданою 11.08.2016 ЛКП «Під Зуброю», у квартирі №7 у будинку №119 на пр. Червоної Калини у м. Львові зареєстровано троє осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Факт непроживання відповідача в спірній квартирі понад один рік стверджується актами ЛКП «Під Зуброю» від 10.08.2015, 09.02.2016, 19.05.2016, 11.08.2016, відповідно до яких, зі слів сусідів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі №7 на пр. Червоної Калини, 119 у м. Львові, дійсно не проживає (а.с. 11, 12, 13, 29).

З огляду на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, перешкод у користуванні такою останньому не чинилось, жодних домовленостей про збереження за ним права користування житлом за період його відсутності немає, а тому суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

За таких обставин, позов необхідно задовольнити.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 551,20 грн.

На підставі статей 16, 316, 319, 383, 405 ЦК України та керуючись статтями 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №7 у будинку №119 на пр. Червоної Калини у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 551, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий Дулебко Н.І.