Справа № 758/3425/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Циби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання заступника начальника ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнка В.В. про надання дозволу на примусове проникнення до майна боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнко В.В., звернувся до суду з поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану та опису й арешту майна боржника ОСОБА_2, для подальшої конфіскації в рамках кримінальної справи.

В обгрунтування подання зазначив, що на виконанні у ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві перебуває виконавче провадження №20857301 по примусовому виконанню виконавчого листа №1-3 від 22.07.2010 року, виданого Апеляційним судом м. Києва, за яким конфісковано все майно, яке є власністю засудженого ОСОБА_2 в дохід держави. Вимоги державного виконавця щодо надання доступу до майна боржник не виконує, про що складено відповідні акти.

В судове засідання державний виконавець не з»явився, подав заяву, в якій просив розглянути подання за відсутності представника відділу ДВС.

Учасники судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України, міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення суду є звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень та сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Згідно вимог ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мартиненком В.В. від 17.08.2010 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №1-3, виданого 22.07.2010 року Апеляційним судом м. Києва, за яким конфісковано все майно, яке є власністю засудженого ОСОБА_2, в дохід держави (а.с. 6).

Державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві, зокрема: 28.09.2010 р., 31.07.2011 р., 08.12.2011 р., 22.03.2012 р., 21.07.2014 р. здійснювалися виходи за місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1. Проте, потрапити до житлового приміщення боржника не виявилось можливим, про що складені відповідні акти.

Але державним виконавцем в поданні не зазначено та не підтверджено чи повідомлявся боржник про необхідність бути присутнім в ці дні і в той час коли він відвідував житло для проведення виконавчих дій з опису майна, чи направлялись йому повідомлення за адресою місця проживання, чи відомо боржнику про відкриття виконавчого провадження. Доказів на підтвердження вищевказаних обставин державним виконавцем суду не надано.

А тому суд робить висновок, що заступником начальника ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві не доведено, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання виконавчого документа або чинить перешкоди щодо примусового виконання виконавчого листа.

Крім того, слід зазначити, що розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в цивільних справах та інших органів (посадових осіб)» передбачає вирішення судами в порядку цивільної юрисдикції процесуальних питань пов'язаних з виконанням судових рішень виключно у цивільних справах.

Тому за таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 293 ЦПК України, ст.ст. 5, 11, 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання заступника начальника ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнко В.В. про надання дозволу на примусове проникнення до майна боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення (отримання копії).

СуддяГ. Б. Супрун