Справа № 191/3570/15-ц
Провадження № 2/191/249/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до уповноваженого співвласників пайового майна КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Синельниківького району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженого співвласників пайового майна КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Синельниківького району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області від 23.05.2000 року, оформленого протоколом №4 зборів уповноважених членів КСП ім. Леніна від 23.05.2000р. майно зазначеного КСП було розпайоване між членами цього КСП (співвласниками пайового майна колишнього КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області).

Цим же рішенням збори уповноважених членів КСП ім. Леніна обрано уповноваженого від співвласників майна КСП ім. Леніна відповідача ОСОБА_2. Зазначені обставини підтверджуються протоколом № 4 зборів уповноважених членів КСП ім. Леніна від 23.05.2000р.

На підставі акту прийому-передачі від 30 травня 2000 року КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської передало , а уповноважений співвласників майна КСП ім. Леніна ОСОБА_2 прийняв єдиним майновим комплексом майно вказаного КСП.

29.12.2008 року між уповноваженою особою співвласників майна отриманого у спільну часткову власність в результаті виходу КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, яка діяла в інтересах співвласників пайового майна колишнього КСП ім. Леніна, Синельниківського району Дніпропетровської області та позивачем - ОСОБА_1, укладено договір оренди з правом викупу майнового комплексу МТФ №3 колишнього КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області, вартістю 70 000 гривень.

На виконання цього договору позивач сплатив уповноваженій особі на користь

співвласників майна КСП ім. Леніна 70 000 гривень та таким чином придбав майновий

комплекс МТФ № 3, який розташовано за адресою с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г,

Синельниківський район, Дніпропетровська обл., що підтверджується договором оренди

майна з правом викупу №11 від 29.12.2008 року, квитанцією до прибуткового касового

ордеру уповноваженої особи від 19.06.2012р. на суму 25000 грн., квитанцією до

прибуткового касового ордеру уповноваженої особи від 29.12.2009р. на суму 20 000 грн.,

квитанцією до прибуткового касового ордеру уповноваженого співвласників пайового майна

КСП ім. Леніна, ОСОБА_2 від 24.03.2009р. на суму 25000 грн., довідка

уповноваженої особи про сплату пайщикам КСП ім. Леніна суми 70000 грн. відповідно

договору оренди майна з правом викупу в повному обсязі.

Відповідно до акту прийманняпередачі об'єктів нерухомого майна від 30.12.2008 року, ОСОБА_2 , уповноважений співвласників пайового майна, з однієї сторони, і ОСОБА_1, з другої сторони, на підставі рішення загальних зборів співвласників майна колишніх членів КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області від 27 лютого 2007 року, передав, а ОСОБА_3 прийняв в належному стані об'єкти нерухомого майна МТФ № 3 згідно укладеного договору оренди майна з правом викупу № 11 від 29 грудня 2008 р.

З того часу відповідно до договору позивач користується майном молочно-тваринної ферми № 3, всього загальна площа будівель складає 5782,9 кв.м., що підтверджується довідкою КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2015р. №1599. Вказані об'єкти нерухомого майна МТФ №3 розташовані на землі: Новоолександрівської сільської ради.

Позивач в позові зазначив, що на підставі положень цивільного законодавства, що діяли на час укладення договору право власності на розпайоване майно колишнього КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області позивачем набуто правомірно.

09.06.2010 року Рішенням Виконавчого комітету Новоолександрівської сільскої ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 39 господарчому комплексу колишньої МТФ № 3 встановлено наступну поштову адресу: с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г, Синельниківський район, Дніпропетровська обл.

17.06.2010 року КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на

нежитлові будівлі МТФ №3 за адресою с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г,

Синельниківський район, Дніпропетровська область, виготовило технічний паспорт на ім'я

користувача позивача ОСОБА_1.

Наведені обставини також свідчать , на думку позивача, про те, що позивачем правомірно набуто вищезазначений об'єкт нерухомості.

Відсутність реєстрації за позивачем права власності на вищевказане нерухоме майно позбавляє його можливості реалізувати своє право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Тому, задля офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, позивач звернувся до Державної реєстраційної служби з метою внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному чинним законодавством.

Проте 30 липня 2015 року у державній реєстрації права власності на нежитлові будівлі молочно-тваринної ферми, що розташовані за адресою: с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г, Синельниківський район, Дніпропетровська обл., йому було відмовлено, оскільки не надано документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку на якій розміщено об'єкт, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 № 23293515 від 30 липня 2015року.

Позивач просить суд визнати дійсним договір № 11 оренди майна з правом викупу від 29.12.2008 року, згідно якому уповноважений співвласників пайового майна КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, продав, а ОСОБА_1 викупив майновий комплекс МТФ № 3 колишнього КСП ім.Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області загальною вартістю 70000 грн., що розташований за адресою: с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г, Синельниківський район, Дніпропетровська обл.

Визнати за позивачем право власності на будівлі молочно-тваринної ферми МТФ -3 розташованої за адресою: с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2-г, Синельниківського району Дніпропетровської області, яка складається : з будівлі телятника 1957 року забудови позначеної у технічному паспорті літерою А-1, загальною площею 965,2 кв.м., прибудови позначеної у технічному паспорті літерою а-1, загальною площею 6,9 кв.м., прибудови позначеної у технічному паспорті літерою а'-1, загальною площею 14,2 кв.м., прибудови позначеної у технічному паспорті літерою ал'-1, загальною площею 13,9 кв.м., прибудови позначеної у технічному паспорті літерою а'"-1, загальною площею 8,7 кв.м.; будівлі корівника, 1957 року забудови, позначеної у технічному паспорті літерою Б-1, загалі площею 1849,4 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі площею 10,6 кв.м, прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі, площею 28,0 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою б'-1, загалі площею 7,7 кв.м, прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі площею 7,2 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі площею 43,4 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі площею 7,4 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загальною площею 7,4 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загалі площею 7,6 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою 6-1, загальною площею 7,6 кв.м: з будівлі телятника 1957 року забудови, позначеної у технічному паспорті літерою В-1, загальною площею 2157,0 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою в-1, загальною площею 13,6 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою в-1, загальною площею 13,9 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою в-1, загальною площею 14,3 кв.м., прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою в-1, загальною площею 14,9 кв.м.; будівлі хімічного складу, позначеної у технічному паспорті літерою Ж-1, загальною площею 187,7 кв.м., будівлі кормокухні, позначеної у технічному паспорті літерою Г-1, загальною площею 166,1 кв.м., будівлі кашеварні, позначеної у технічному паспорті літерою г-1, загальною площею 18,9 кв.м., навісу, позначеного у технічному паспорті літерою 3-1, загальною площею 30,4 кв.м.; хозбудівлі, позначеної у технічному паспорті літерою Д-1, загальною площею 49,3 кв.м.; будівлі санпропускнику, позначеної у технічному паспорті літерою Е-1, загальною площею 116,8 кв.м. прибудови, позначеної у технічному паспорті літерою е-1 загальною площею 14,8 кв.м.; огорожі, позначеної у технічному паспорті № 1-3, силосні башти позначеної у технічному паспорті № 4-7, бруківки, позначеної у технічному паспорті літерою 1-1, силосної ями, позначеної у технічному паспорті літерою II, загальною площею всіх будівель 5782,9 кв.м., відповідно до технічного паспорту на нерухоме майно.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, на підставах, які викладені в позовній заяві.

Позивач та його представник зазначили, що ОСОБА_1 повністю виконав свої зобовязання за договором оренди нерухомого майна з правом викупу від 29.12.2008 року та повністю сплатив обумовлену сторонами суму, однак відповідач- уповноважений співвласників пайового майна КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 Сергійовича- відмовляється укласти нотаріально посвідчений договір на зазначене вище майно, що перешкоджає позивачу зареєструвати це майно за собою на праві власності, відповідно до вимог закону.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечував. Надав суду пояснення про те, що дійсно, 29.12.2009 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір оренди з правом викупу. Відповідач , також, не оспорював факт передачі йому грошей в рахунок вартості зазначеного нерухомого майна, які відбувалися 19.06.2012р. на суму 25000 грн., 29.12.2009р. на суму 20 000 грн., 24.03.2009р. на суму 25000 грн., а всього на суму 70000,00 грн.

Своє не бажання укласти нотаріально посвідчений договір відповідач пояснює тим, що в процесі оформлення технічної документацію на будівлі Молочної ферми КСП ім.Леніна зясувалось, що до технічного паспорту на імя ОСОБА_1 попали ще обєкти, які не були зазначені в договорі оренди з правом викупу, отже з цього приводу виник спір.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне:

З договору № 11 оренди майна з правом викупу від 29.12.2008 року вбачається, що між уповноваженою особою співвласників майна отриманого у спільну часткову власність в результаті виходу КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, який діяв в інтересах співвласників пайового майна колишнього КСП ім. Леніна, Синельниківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1, було укладено договір оренди з правом викупу майнового комплексу МТФ №3 колишнього КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської області, вартістю 70 000 гривень зі строком дії договору з моменту підписання до 31.12.2010 року(а.с.11-12).

В довідці, яка міститься на а.с.13 яка надана ОСОБА_1, зазначено, що сума 70000 гривень, згідно договору оренди з правом викупу сплачена пайщикам КСП ім. Леніна у повному обсязі.

З акту приймання - передачі обєктів нерухомого майна від 30.12.2008 року який міститься на а.с.14 та який є невідємною частиною договору оренди з правом викупу №11 від 29.12.2008 року, вбачається, що ОСОБА_2, уповноважений від власників майна та ОСОБА_1, склали цей акт про те, що діючи на основі рішення загальних зборів від 27.02.2007 року, уповноважений ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв в належному стані обєкт нерухомого майна МТФ №3 згідно договору оренди майна з правом викупу №11 від 29.12.2008 року.

В довідки на а.с.15 наданій КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1599 від 07.10.2015 року, зазначено, що згідно архівних даних будівля молочно-товарної ферми №3 розташованої за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2-г, за інвентаризована за користувачем ОСОБА_1

Рішенням про внесення змін до рішення виконкому №42 від 18.09.2007 року відносно встановлення адреси, господарчому комплексу колишньої МТФ №3, у звязку з виговленням технічної документації на дане приміщення було встановлено поштову адресу Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2-г.(а.с.24,25).

Станом на 17.06.2010 року на імя позивача ОСОБА_1, як користувача нежилого приміщення яке розташоване за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2-г, КП Синельниківським МБТІ був виготовлений технічний паспорт, який міститься на а.с.16-23.

З рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №23293515 від 30.07.2015 року, вбачається, що державний реєстратор відмовив ОСОБА_1, у державній реєстрації права власності на нежитлові будівлі молочно тваринної ферми, що розташована за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2, у звязку з тим, що не надано документів, що підтверджує речове право на земельну ділянку розташовану за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 2 (а.с.26).

В акті прийому-передачі від 30 травня 2000 року який міститься на а.с.73, підтверджується, що КСП ім.. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської передало зі складу КСП а уповноважений співвласників майна КСП ім.Леніна ОСОБА_2 прийняв єдиним майновим комплексом майно вказаного КСП з додатком про перелік майна, що передається від КСП ім. Леніна згідно рішення загальних зборів від 23 травня 2000р.(а.с.74-80).

З квитанцій до прибуткового касового ордера вбачається, що ОСОБА_1, було сплачено за комплекс МТФ №3 24.03.2009 року -25000 грн.; 29.12.2009 року -20000 грн.; та 19.06.2012 року -25000 грн.(а.с.13, 81-83).

Вирішуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 суд враховує наступні положення закону:

У статті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, що гарантує справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

З положеннями Конвенції узгоджуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.96 « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Пункт 1 визначає:« Відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.»

Суд приймає до уваги те, що зазначена справа перебувала в провадженні суду з жовтня 2015 року і неодноразово відкладалася із-за неявки відповідача.

Суд враховує те, що статтями 5 та 10 ЦПК України закріплені принципи рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та здійснення судочинства на засадах змагальності. Аналогічні положення про принцип рівності закріплені в статті 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, звільнення суду від обовязку збирання доказів.

Принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав, тобто обумовлює мотивацію поведінки сторін під час розгляду справи. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України сторони та інші особи учасники процесу обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами це і є проявом змагальності та диспозитивності сторін. Оскільки суд зобовязаний попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, ризик настання цих наслідків покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 10 ЦПК України, закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, в тому числі й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 60 ЦПК), крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні цивільної справи суд неодноразово розяснював сторонам їх процесуальні права, які передбачені ст. 27, 31 ЦПК України і попереджав про наслідки вчинення або не вчинення певних процесуальних дій. Зазначена обставина підтверджується журналами судових засідань, в тому числі журналом судового засідання від 28.04.2016 року ( а.с.110).

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що доводи позивача, на які він посилався як на обґрунтування своїх позовних вимог- не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і не доведені належними і допустимими доказами, з огляду на приписи ст.ст.58,59 ЦПК України.

Згідно зі ст.. 657 ЦК України- договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного

майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч.3.4 ст.334 ЦК України, яка діяла в редакції станом на 29.12.2008 р. ( на момент укладення договору оренди з правом викупу)- право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно зі ст.220 ЦК України- у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що договір відчуження нерухомого майна підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Суд вважає доведеним те, що спірний обєкт нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі молочно тваринної ферми, що розташована за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2 входив до складу майна КСП ім. Леніна Синельниківского району Дніпропетровської області. Зазначені обставини підтверджуються актом приймання-передачі від 30 травня 2000 року ( а.с.73). Згідно з зазначеним актом- КСП ім. Леніна Синельниківського району Дніпропетровської передало зі складу майна КСП, а уповноважений співвласників майна КСП ім. Леніна ОСОБА_2 прийняв єдиним майновим комплексом майно вказаного КСП з додатком про перелік майна, що передається від КСП ім. Леніна згідно рішення загальних зборів від 23 травня 2000р.(а.с.74-80).

Крім того, суд дослідив копію протоколу №4 зборів уповноважених членів КСП ім. Леніна від 23.05.2000р. з якого вбачається, що уповноваженим від співвласників КСП ім. Леніна, був обраний ОСОБА_2 (а.с.8). Інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 на момент вчинення договору оренди з правом викупу від 29.12.2008 року, а саме довіреність від КСП ім. Леніна на імя ОСОБА_2, копія Статуту КСП ім. Леніна- суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що позов ОСОБА_1 предявлений до фізичної особи уповноваженого КСП ім. Леніна ОСОБА_2 Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи щодо припинення або ліквідації юридичної особи КСП ім.Леніна.

Питання про витребування відомостей про припинення або ліквідацію зазначеної юридичної особи у Державного реєстратора або в архівному відділі Синельниківської районної державної адміністрації позивачем суду не заявлено, отже суд за власної ініціативи такі процесуальні дії не вчиняв.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України- правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними і допустимими доказами те, що саме ОСОБА_2 був повноважною особою, яка мала достатній обсяг повноважень для укладення договору відчуження майна у формі договору оренди з правом викупу, станом на 29.12.2008 р.

Також, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні документи, які належним чином підтверджують право власності КСП ім. Леніна на зазначений обєкт нерухомого майна, станом на момент укладення договору оренди з правом викупу від 29.12.2008 року- не надані відомості про реєстрацію права власності, інвентаризаційні відомості на зазначений обєкт нерухомості), що в свою чергу унеможливлювало укладення нотаріально посвідченого договору відчуження нерухомого майна .

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК ( 435-15 ) не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і

державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших

підстав нікчемності правочину.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що договір оренди з правом викупу від 29.12.2008 року, укладений між уповноваженим співвласників майна КСП ім.. Леніна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосувався відчуження нерухомого майна, а тому підлягав нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Крім того, суд приходить до висновку, що зазначений договір оренди з правом викупу від 29.12.2008 року, укладений між уповноваженим співвласників майна КСП ім.. Леніна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не був нотаріально посвідчений, оскільки власник майна КСП ім. Леніна не вчинив дій, необхідних для нотаріального посвідчення зазначеного договору- не провів технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна, не зареєстрував за собою право власності на зазначене нерухоме майно.

Також, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду позивач не довів належними та допустимими доказами те, що відповідач фізична особа ОСОБА_2 є особою, яка була уповноважена від імені юридичної особи КСП ім. Леніна на відчуження нерухомого майна.

Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення зазначеного договору позивачем не доведено. Крім того, як пояснив в ході судового розгляду ОСОБА_2- він позов не визнає, оскільки після технічної інвентаризації обєкту стало відомо, що до його складу входять позиції, які не були включені в перелік відчужуваного майна.

Отже, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що у нього правомірно, відповідно до норм законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, виникло право власності на нерухоме майно : нежитлові будівлі молочно тваринної ферми, що розташована за адресою: Синельниківький район, с. Новоолександрівка, вул. Леніна,2- не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

З урахуванням сукупності встановлених в ході судового розгляду обставин, та сукупності норм права, якими врегульовані спірні правовідносини суд прийшов до висновку, що позовних вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, ст.57-60, ст. 79, ст. 88, ст.214, ст.215, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженого співвласників пайового майна КСП «Імені Леніна» Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа: Новоолександрівська сільська рада Синельниківького району Дніпропетровської області про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно відмовити в повному обсязі.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_5