Cправа №517/269/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року смт.Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Гончар І.В.

при секретарі Заболотній Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок , суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Свої позовні вимоги обґрунтовує, тим що 05 лютого 2016 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 серпня 1994 р., виданого приватизаційною комісією Фрунзівської селищної ради, даний будинок належав ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності . Співвласником будинку була його дружина ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не відкривалася і свідоцтво про право на спадщину на інших спадкоємців не видавалось.

Домовившись з ОСОБА_4 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі - продажу, позивач сплатив повну вартість будинку в сумі 50 000 грн., на підтвердження правочину ОСОБА_4 написав розписку та передав позивачеві свідоцтво про право власності від 19.08.1994 року.

Належно оформити договір купівлі - продажу вказаного будинку у Фрунзівській державній нотаріальній конторі позивач не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 помер і його син ОСОБА_6.

Так як, ОСОБА_4 помер і законними спадкоємцями після його смерті залишилися лише онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, то позивач змушений звернутися до них із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, претензій до ОСОБА_1 немає.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, претензій до ОСОБА_1 немає.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав:

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що в її присутності ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 кошти за будинок в сумі 50 000 ( п'ятдесят тисяч гривень), про що ОСОБА_4 написав розписку. Питання про подальше нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу в її присутності не обговорювалося.

Свідки ОСОБА_8, та ОСОБА_9 у судовому засіданні дали аналогічні пояснення.

У розписці ОСОБА_4 від 05 лютого 2016 року за участю свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 вказано про продаж ним позивачу будинку, повне отримання за нього грошей і відсутність матеріальних претензій до позивача.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належав на праві приватної спільної, сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Згідно довідки №3792 від 13.07.2016 року виданої Фрунзівською селищної радою, про те, що земельна ділянка розміром 0,1181 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, належить до земель житлової та громадської забудови Фрунзівської селищної ради, не приватизована, рішення про її приватизацію не приймалося, Державний акт не видавався, заява про її приватизацію чи передачу в користування не подавалася, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 112.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 60. Згідно повідомлення Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 575/01-16 від 22.07.2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не відкривалася, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі- продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно ( товар) у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити певну грошову суму. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі - продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але ода із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В судовому засіданні судом не встановлено, а позивачем не доведено, що ОСОБА_4 та його спадкоємці ухилялися від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про виконання договору , не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону ( ст.334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (ст..5 ЦК).

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі ст..396 ЦК, При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна, а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавцем несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцю.

Керуючись 182, 220,655,657 ЦК України, постановою №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: