Справа № 484/2461/16-ц
Провадження № 2/484/1935/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016р. . Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства "Основа" про визнання права власності на частину нежилої будівлі -, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ФГ «Основа» про визнання права власності на 29/100 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В позовній заяві позивач зазначив, що 11.01.2001р. між нею та СВК «Хлібороб», правонаступником якого є ФГ «Основа», був укладений договір-купівлі продажу, за яким вона купила зазначену частину будинку. Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за № 5822. Після укладення договору сторони здійснили всі дії на його виконання та була проведена реєстрація права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, вказаний договір не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити зазначений договір у нотаріуса неможливо, оскільки право власності на нього зареєстровано в МБТІ за позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Первомайська філії Південної товарної біржі надала суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечувала та просила розглядати справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

11.01.2001р. між ОСОБА_3 та СВК «Хлібороб» укладено договір купівлі-продажу 29/100 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Договір зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі за №5822. Правонаступником СВК «Хлібороб» є ФГ «Основа».

Оцінка дійсності правочину проводиться за правилами того законодавства, яке було чинним на момент його укладання.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст.. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правоустановчого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано в Первомайському МБТІ за позивачем.

Відповідно до п. 5 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Оскільки покупець повністю виконала умови договору купівлі-продажу частини будівлі, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже, позивач набула право власності на спірне майно і правомірно володіє ним.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, на підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 29/100 частин нежилої будівлі за адресою: АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: