Справа № 760/3505/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 травня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києва державна адміністрація Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києва державна адміністрація Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2007 року. У спірній квартирі зареєстровано три особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_2 Відповідач у квартирі не проживає, витрати на комунальні послуги не сплачує, а тому втратила право користування цим житлом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Відповідач до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом виклику в суд через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 31).

Третя особа у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 28).

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми № 3 від 10 лютого 2016 року № 532 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власником квартири є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2007 року.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на свої пояснення, покази свідків та письмові докази.

Представник позивача пояснив суду, що відповідач у цій квартирі не проживає з 23 березня 2014 року, будь-яких перешкод у користуванні житлом їй не чиниться. ОСОБА_2 не оплачує плату за користування квартирою і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті. Також відповідач не вживає жодних заходів для зняття себе з реєстраційного обліку за місцезнаходженням квартири, тому позивач змушена сплачувати комунальні послуги за неї.

Свідок ОСОБА_4 у суді показала, що ОСОБА_1 є її матір'ю, а ОСОБА_2 - її племінниця. Відповідач з 2014 року, приблизно в кінці березня 2014 року, виїхала добровільно з квартири разом з матір'ю. Про наявність спорів з приводу користування квартирою не було. ОСОБА_2 донька її брата, яка виїхала з матір'ю жити в інше місце. З відповідачем близько 2 років вони не спілкувались, в квартирі її речей немає.

Свідок ОСОБА_5 у суді показала, що ОСОБА_1 знає приблизно 15 років. Відповідач знає, оскільки вона проживає поряд. В гостях буває десь раз на місяць. Відповідачка жила в квартирі разом з матір'ю (своєю), потім в березні 2014 року вони виїхали в інше місце. З квартири виїхала добровільно, скандалів не було з приводу користування квартирою.

З акту від 08 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року (а.с. 7).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 551 гривня 20 копійок судового збору .

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києва державна адміністрація Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: