Справа № 492/2090/13-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі Рябчук О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Арциз цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН», Фермерського господарства «ОСОБА_96З.», за участю третіх осіб: Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області, Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області про визнання договорів дійсними, недійсними та визнання права користування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів із зазначеним позовом, вимоги якого неодноразово уточнював, посилаючись на те, що в 2006 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» (далі за текстом - ТОВ «Руно-Агро») уклало з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами (відповідачами) договори оренди земельних ділянок, які належать останнім згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку, на строк 15 років. В 2008-2009 роках зазначені договори були зареєстровані у відділі Держкомзему у Арцизькому районі Одеської області про що є відмітка на кожному договорі оренди земельної ділянки. Укладені договори оренди земельних ділянок недійсними не визнані та не розірвані. Позивач вважає, що вищезазначені договори є вчиненими з моменту його укладання та дійсними з моменту державної реєстрації. В подальшому позивачу при розгляді наявного позову стало відомо, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інші фізичні особи (відповідачі) уклали нові договори оренди земельних ділянок з Товариством з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН») таФермерським господарством «ОСОБА_96З.» (далі за текстом ФГ «ОСОБА_96З.»), тобто під час дії договорів, укладених між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншим фізичними особами (відповідачами). Позивач вказує, що зазначені договори є недійсними, оскільки на момент укладення оспорюваних договорів існували договори оренди земельних ділянок, укладені між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншим фізичними особами (відповідачами), які не були розірвані та не визнані недійсними у встановленому законом порядку, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати договори оренди землі, укладені між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншим фізичними особами (відповідачами) дійсними, визнати договори оренди землі, укладені між відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 і іншим фізичними особами та ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН», ФГ «ОСОБА_96З.» недійсними та визнати за позивачем право користування земельними ділянками, власниками яких є ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інші фізичні особи (відповідачі) на умовах та строках, викладених в договорах оренди земельних ділянок, укладених в 2006 році між останніми та позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснивши, що договори оренди землі укладені між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншим фізичними особами (відповідачами) зареєстровані у встановленому законом порядку, а скасування реєстрації зазначених договорів постановою суду від 17 грудня 2013 року визнано протиправними. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інші фізичні особи укладати договори оренди земельних ділянок з ТОВ «АГРОФІРМА «ГЛАВАН», ФГ «ОСОБА_96З.» не мали права так як укладені договори з позивачем не нерозірвані та не визнані недійсними у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інших фізичних осіб (відповідачів) ОСОБА_97 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що договори оренди землі, укладені між позивачем та його довірителями не можуть бути визнані дійсними так як в них не зазначені істотні умови для договору оренди, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та відсутні акти-приймання передачі обєкту оренди. Згідно листів Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області № 2-2-07/1215 від 08.05.2013р., № 2-2-07/1566 від 03.06.2013р. державна реєстрація 52 договорів проведена не була. На момент укладення договорів оренди землі між ТОВ «АГРОФІРМА «ГЛАВАН», ФГ «ОСОБА_96З.» та його довірителями було чинне рішення суду про повернення від ТОВ «Руно-Агро»безпідставно набутих земельних ділянок йогодовірителям. Крім того, з часу укладення оспорюваних договорів оренди землі минуло понад три роки, що свідчить про пропущення позивачем строку позовної давності щодо вимоги про визнання договорів недійсними.

Представник Фермерського господарства «ОСОБА_96З.» - ОСОБА_96 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення та пояснив суду, що користується земельними ділянками на усних домовленостях, так як власники земельних ділянок пояснили, що укладені з позивачем договори оренди земельних ділянок розірвані.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН»про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток про виклик до суду, однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд також не повідомляв.

Представник залученого судом до участі у справі в якості третьої особи Відділу Держгеокадастру в Арцизькому районі Одеської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник залученого судом до участі у справі в якості третьої особи Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримав.

Суд, заслухавши пояснення та доводи осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_98, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87 ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95 є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області, що підтверджується відповідними державними актами на право власності на земельні ділянки (т. 1 а.с. 10-12, 20-22, 25-27, 30-32, 35-37, 40-42, 45-47, 50-52, 55-57, 60-62, 65-67, 70-72, 75-77, 80-82, 90-92, 100-102, 105-107, 110-112, 120-122, 125-127, 130-132, 135-137, 140-142, 145-147, 150-152, 155-157, 160-162, 165-167, 170-173,176-178, 181-183, 186-188, 191-193, 197-198, 206-208, 211-213, 216-218, 226-228, 231-233, 236-238, 241-243, 246-248, 251-252; т. 2 а.с. 3-5, 8-10, 13-15, 18-20, 23-25, 28-30, 38-40, 43-45, 48-50, 53-55, 63-65, 73-75, 88-90, 93-95, 98-100, 103-105, 108-110, 113-115, 118-119, 122-124, 127-128, 132-134, 137-139, 142-144, 147-149, 152-153, 156-157, 161-163, 166-168, 171-173, 176-178, 181-183, 186-188, 196-197, 200-202, 205-207, 210-212, 215-217, 225-227, 230-231,234-236, 239-241, 244-246, 249-251; т. 3 а.с. 3-5, 8-10, 13-15, 18-20, 23-25, 28-30, 33-35; т. 4 а.с. 3-4, 7-8, 15-16, 23-24, 27-28, 31-32, 35-36, 40-41, 44-45, 48-49, 52-53, 56-57, 60-61, 64-65, 68-69, 72-73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139, 142, 145, 148, 151, 154, 157, 160, 163, 166, 169, 172, 175, 1148, 181, 184, 187, 193, 196, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226-227, 230,233-234, 237-238, 241-242, 245-246, 249-250, 253-254, 257-258, 261-262, 265-266, 269-270, 273-274, 277-278, 281-282, 285-286, 289-290, 293-294, 297-298, 301-302, 309-310, 313-314).

Між ТОВ «Руно-Агро» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 і іншими фізичними особами в 2006 році були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 15 років, які зареєстровані у Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис та зроблено відмітку в договорах про оренду земельних ділянок (т. 1 а.с. 8-9, 18-19, 23-24, 28-29, 33-34, 38-39, 43-44, 48-49, 53-54, 58-59, 63-64, 68-69, 73-74, 78-79, 88-89, 98-99, 103-104, 108-109, 118-119, 123-124, 128-129, 133-134, 138-139, 143-144, 148-149, 153-154, 158-159, 163-164, 168-169, 174-175, 179-180, 184-185, 189-190, 194-195, 204-205, 209-210, 214-215, 224-225, 229-230, 234-235, 239-240, 244-245, 249-250; т. 2 а.с. 1-2, 6-7, 11-12, 16-17, 21-22, 26-27, 36-37, 41-42, 46-47, 51-52, 61-62, 71-72, 86-87, 91-92, 96-97, 101-102, 106-107, 111-112, 116-117, 121-121а, 125-126, 130-131, 135-136, 140-141, 145-146, 150-151, 154-155, 159-160, 164-165, 169-170, 174-175, 179-180, 184-185, 194-195, 198-199, 203-204, 208-209, 213-214, 223-224, 228-229, 232-233, 237-238, 242-243, 247-248; т. 3 а.с. 1-2, 6-7, 11-12, 16-17, 21-22, 26-27, 31-32). ТОВ «Руно-Агро» звернулося до Арцизького відділу Одеської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» з заявою про реєстрацію вищезазначених договорів оренди земельних ділянок (т. 3 а.с. 41-46, 48-53). Арцизьким районним відділом земельних ресурсів надані висновки № 002, № 003 про згоду на державну реєстрацію зазначених договорів та заведена реєстраційна справа (т. 3 а.с. 47, 54, 55, 56).

16 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН» (далі за текстом - ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН») та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62В, ОСОБА_66, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_94, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_95 були укладені нові договори оренди землі, які зареєстровані у Відділі Держкомзему у Арцизькому районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис та зроблено відмітку в договорах про оренду земельних ділянок (т. 4 а.с. 2, 5, 6, 9, 14, 17, 22, 25, 26, 29, 30,33, 38-39, 42, 43, 46, 47, 50, 51, 54, 55, 58, 59, 62, 63, 66, 67, 70, 71, 74, 75, 77, 78, 80, 81, 83, 84, 86, 87, 89, 90, 92, 96, 98, 99, 101, 102, 104, 105, 107, 108, 110, 111, 113, 114, 116, 126, 128, 129, 131, 132, 134, 135, 137, 138, 140, 141, 143, 144, 146, 147, 149, 150, 152, 153, 155, 156, 158, 159, 161, 162, 164, 165, 167, 168, 170, 171, 173, 174, 176, 177, 179, 180, 182, 183, 185, 186, 188, 192, 194, 195, 197, 201, 203, 204, 206, 207, 209, 210, 212, 213, 215, 216, 218, 219, 221, 222, 224, 225, 228, 229, 231, 232, 235, 236, 239, 240, 243, 244, 247, 248, 251, 252, 255, 256, 259, 260, 263, 264, 267, 268, 271, 272, 275, 276, 279, 280, 283, 284, 287, 288, 291, 292, 295, 296, 299, 300, 303, 308, 311, 312, 315). Також, між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_18, ОСОБА_72 04 жовтня 2012 року були укладені нові договори оренди землі, які зареєстровані у Відділі Держземагенстві в Арцизькому районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис та зроблено відмітку в договорах про оренду земельних ділянок (т. 4 а.с. 120, 122, 123, 125). Зазначені договори пройшли державну реєстрацію, що підтверджується листами Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області № 2-2-01/4340 від 13.12.2013р., № 2-2-01/4355 від 17.12.2013р. (т. 3 а.с. 178-180, 181), витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 8283818 від 21.08.2013р., № 8340222 від 22.08.2013р. (т. 3 а.с. 182-183, 184-185).

Як вбачається з довідок № 1312, № 1319, № 1313, № 1311 від 16.12.2013р., виданих виконкомом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області земельні ділянки, що належать ОСОБА_47, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, які є відповідачами по наявній справі, обробляє Фермерське господарство «ОСОБА_96З.» (т. 5 а.с. 335-337), яке є відповідачем по справі (т. 3 а.с. 186, 187, 188, 189), що не заперечувалося в судовому засіданні представником ФГ «ОСОБА_96З.» - ОСОБА_96

Згідно довідок № 1316, № 1310, № 1315 від 16.12.2013р., виданих виконкомом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, які є відповідачами по справі, обробляють свої земельні ділянки самостійно (т. 3 а.с. 190, 191, 192).

Як вбачається з довідки Арцизького районного суду Одеської області № 912 від 10.12.2013р. в провадженні суду знаходилася на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інших фізичних осіб, які є відповідачами по наявній справі, до ТОВ «Руно-Агро», яке є позивачем по наявній справі, про повернення безпідставно набутих земельних ділянок (т. 3 а.с. 155). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.12.2013р. рішення Арцизького районного суду Одеської області від 09.08.2013р. по вищезазначеній цивільній справі, яким позов задоволено та витребувано у ТОВ «Руно-Агро» земельні ділянки та повернуто власникам, скасовано та провадження по справі закрито у звязку з відмовою позивачів від позову (т. 3 а.с. 160-162).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року адміністративний позов ТОВ «Руно-Агро» до Держземагенства України в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області в особі Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області, Реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, задоволено частково та визнано протиправними дії Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області Головного управління Держземагенства в Одеській області Держземагенства України щодо скасування реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ТОВ «Руно-Агро», який є позивачем в наявній справі, з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами по наявній справі (т. 5 а.с. 347-352).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦПК України передбачено право кожної особи - і фізичної і юридичної (згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи), на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України.

Згідно до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Стаття 60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами згідно ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В силу ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (далі за текстом Закон).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 15 Закону, в редакції, що діяла на момент укладання відповідних договорів оренди, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 6 Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 20 Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Договір оренди землі набирає чинності (є укладеним) після його державної реєстрації, відповідно до ст. 18 Закону, ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи і не спростовується сторонами, що між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами (відповідачами) в 2006 році були укладені договори оренди земельних ділянок таДержземагенством в Арцизькому районі Одеської області було здійснено державну реєстрацію договорів, про що зроблено відмітку в кожному договорі оренді земельної ділянки. Як вбачається з постанови суду від 17.12.2013р. (т. 5 а.с. 347-352) рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 13.03.2012р., яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2012р., залишено без змін, по справі № 1502/186/2012 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інших фізичних осіб, які є відповідачами по наявній справі та витребувано у ТОВ «Руно-Агро» і повернуто фізичним особам (відповідачам) належні їм земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області. В подальшому Відділом Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області проводилося скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Руно-Агро» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами по наявній справі. Крім того, судом встановлено, що ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2012р., рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 березня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2012 року, скасовано. Зазначеною постановою суду визнано протиправними дії Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області щодо скасування реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ТОВ «Руно-Агро», який є позивачем в наявній справі, з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами по наявній справі.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, а також те, що укладені між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами відповідачами по наявній справі договори оренди земельних ділянок пройшли державну реєстрацію у встановленому законом порядку тазазначені договори оренди земельних ділянок не розірвані, не визнані недійсними у встановленому законом порядку, строк їх дії не закінчився, вони зберігають чинність, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про визнання зазначених договорів оренди земельних ділянок дійсними.

Що стосується вимог позивача про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними суд зазначає:

Представником відповідачів фізичних осіб - ОСОБА_97 в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Щодо обчислення строків давності суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В силу ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися по порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з журналу судового засідання від 29.04.2014р. судом постановлено усну ухвалу, якою клопотання представника фізичних осіб (відповідачів) ОСОБА_97 задоволено та приєднано до матеріалів цивільної справи листи Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області № 2-2-01/4340 від 13.12.2013р., № 2-2-01/4355 від 17.12.2013р. (т. 3 а.с. 178-180, 181) в яких зазначено, що договори оренди земельних ділянок, укладені між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами по наявній справі, пройшли державну реєстрацію в 2012 році.

Проаналізувавши викладені норми та характер правовідносин, які існують між сторонами, суд прийшов до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки ТОВ «Руно-Агро» стало відомо про порушення свого права 29.04.2014р., а тому строк позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України, має обчислюватися саме з зазначеного дня, а не з моменту укладання оспорюваних договорів у звязку з чим підстав для застосування позовної давності у суду не має. Інших доказів для застосування позовної давності суду не надано.

Діючим законодавством визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі» (далі за текстом Закон), тощо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

В силу ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 13 Закону визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, ч. 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У разі, якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212-1215 ЦК України).

Судом встановлено, що в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі від 16 липня 2012 року, 04 жовтня 2012 року, укладених між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами по наявній справі,то зазначені договори є укладеними, а отже оспорюваними.

Враховуючи, що в момент укладення договору оренди земельних ділянок між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, які є відповідачами, сторонами не додержані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину суперечить ЦК України та Закону, суд приходить до висновку про його недійсність.

В Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013р. у справі № 6-99ц13 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України, рішення якого є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Таким чином, оскільки договори оренди земельних ділянок, які укладені в 2006 році між позивачем та фізичними особами відповідачами не були судом визнані недійсними, або розірвані, то відповідачі не мали права укладати договори від 16 липня 2012 року, 04 жовтня 2012 року з ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН».

Що стосується твердження представника фізичних осіб (відповідачів) ОСОБА_97 про те, що на укладення договорів оренди земельних ділянок від 16 липня 2012 року, 04 жовтня 2012 року відповідачі мали право в результаті дії рішення Арцизького районного суду від 13 березня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.09.2012р., залишено без змін, яким витребувано у ТОВ «Руно-Агро» та передано власникам земельні ділянки, що потягло скасування державної реєстрації первинних договорів оренди земельних ділянок та підтверджується листами Відділу Держземагенства в Арцизькому районі Одеської області № 2-2-07/1215 від 08.05.2013р., № 2-2-07/1566 від 03.06.2013р. (т. 3 а.с. 237, 238), то суд звертає увагу на ту обставину, що вказане рішення було таким, що суперечило вимогам закону і порушувало права та законні інтереси орендаря по первинних договорах оренди вказаних земельних ділянок, укладених в 2006 році - ТОВ «Руно-Агро», а тому не може вважатися таким, що надавало право фізичним особам - відповідачам на укладення іншого договору оренди належних їм земельних ділянок. Крім того, вказане рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду були в подальшому скасовані так як не відповідали вимогам щодо законності і обґрунтованості та в подальшому провадження по справі було закрито у звязку з відмовою позивачів від позову (т. 3 а.с. 160-162).

При цьому, всі дії, що були вчинені на підставі скасованого судового рішення, не мають правового значення, оскільки із скасуванням судового рішення втрачають силу ті наслідки, що були повязані із скасованим рішенням, а також відсутні такі властивості законної сили рішення суду як преюдиційність, виконуваність та загальнообовязковість. Отже, у разі скасування незаконного судового рішення на підставі якого з Державного реєстру земель виключено запис про державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок, дія оренди підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі земель, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що оренда земельної ділянки є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр земель.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року N 6-332цс15.

Отже, про незаконність спірних договорів оренди земельних ділянок від 16 липня 2012 року, 04 жовтня 2012 року, укладених між між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особамисвідчить саме по собі його укладення відповідачами хоча і під час дії рішення суду, але і під час нерозірваного чи невизнаного недійсним у встановленому порядку договору оренди цих же земельних ділянок, укладених раніше з іншим орендарем, тобто позивачем по справі, на строк до 2021 року та порушує права позивача, тому позовні вимоги ТОВ «Руно-Агро» в частині визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 16 липня 2012 року, 04 жовтня 2012 року, укладених між ТОВ «АГРОФІРМА ГЛАВАН»та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та іншими фізичними особами, підлягають задоволенню.

Відповідно до розяснень, що викладені у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може бути визнаний недійсним правочин, який

не вчинено.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «ОСОБА_96З.» та ОСОБА_47, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69 суд зазначає, що позивачем та ФГ «ОСОБА_96З.» суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що між зазначеними відповідачами укладалися нові договори оренди земельних ділянок та вони пройшли державну реєстрацію відповідно до закону. Довідки № 1312, № 1319, № 1313, № 1311 від 16.12.2013р., видані виконкомом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області про те, що земельні ділянки, які належать ОСОБА_47, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69 обробляє ФГ «ОСОБА_96З.» не є доказом укладання договорів оренди землі, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «ОСОБА_96З.» та ОСОБА_47, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69

Що стосується вимог позивача про визнання права користування земельних ділянок, які належать фізичним особам, які є відповідачами по справі на умовах та строках, викладених в договорах оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами, відповідачами по справі, суд зазначає:

Відповідно до ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Відповідно до ст. 6 Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 20 Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Згідно з ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

В силу ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Стаття 27 Закону України «Про оренду землі» забезпечує орендареві його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи договори оренди земельних ділянок, укладені між ТОВ «Руно-Агро» та фізичними особами, які є відповідачами по справі, зареєстровані в установленому законом порядку, та у разі скасування незаконного судового рішення на підставі якого з Державного реєстру земель виключено запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, дія оренди підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі земель, оскільки відпала підстава виключення цього запису, що свідчать про виникнення у позивача ТОВ «Руно-Агро» права користування спірними земельними ділянками, які належать фізичним особам, відповідачам по справі, на відповідній правовій підставі,а тому позовні вимоги про визнання за позивачем права користування земельними ділянками, які належать фізичним особам, відповідачам по справі, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 10, 11, 15, 16, 30, 57-60, 61, 64, 158, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» - задовольнити частково.

Визнати недійсними договори оренди землі укладені 16 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 Захарієм Георгійовичем, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_66, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95.

Визнати недійсними договори оренди землі укладені 04 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ГЛАВАН» та ОСОБА_18, ОСОБА_72.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» право користування земельними ділянками, які належать ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_99, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Руно-Агро» про визнання договорів дійсними, визнання недійсними договорів оренди землі укладених між Фермерським господарством «ОСОБА_96З.» та ОСОБА_47, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_100