Справа№592/4357/16-ц
Провадження №2/592/1555/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.,

при секретарі Коваленка А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ППАТ «Сумське НВО» про стягення на його користь частково невиплаченої заробітної плати , індексації заробітної плати за період з червня 2014 року по березень 2016 року та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з 01.06.2014 по 01.03.2016 року. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 вересня 2016 року позовні вимоги в частині стягення з ПАТ «Сумське НВО» частково невиплаченої заробітної плати за лютий 2015 року, повністю за березень 2016 року, частково за квітень 2016 року, зобовязання ПАТ «Сумське НВО» нарахувати та виплати позивачу індексацію заробітної плати з червня 2014 року по березень 2016 року у відповідності із ст..33 Закону України «Про оплату праці» залишено без розгляду. У збільшеній позовній заяві позивач прохає стягнути з ПАТ «Сумське НВО» на його користь нараховану та невиплачену компенсацію за період з 01.06.2014 р. по 31.03.2016 року у сумі 599,36 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 19 лютого 2004 року працює ковалем штампувальником цеху №18 ПАТ «Сумське НВО», але у порушення статті 115 КЗпП України виплата заробітної плати проводиться несвоєчасно та постійно її виплата затримується, та не виплачувалася компенсація відповідно до вимог статті 34 Закону України«Про оплату праці». Прохає стягнути на його користь нараховану, але не виплачену компенсацію за період з 01.06.2014 року по 31.03.2016 року у сумі 599,36 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні з позовними вимогами не згоден і пояснив, що дійсно у звязку з крутним фінансовим становищем порушуються строки виплати працівникам ПАТ «Сумське НВО» заробітної плати, але відразу же нараховується компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати і у послідуючому вона виплачувається, а якщо несвоєчасно виплачувається і компенсація, то ще раз нараховується компенсація і повністю виплачувалася.

Вислухавши сторін, представника позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом ст.ст.10, 58, 60 ЦПК України кожна сторона на засадах змагальності зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, шляхом надання належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно наказу №992/ок від 19.02.2004 року позивач прийнятий на посаду коваля штампувальника ПАТ «Сумське НВО» , що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6-8).

Основним Законом України статтею 43 Конституції України передбачено право кожній людині на тру, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному права людини, яка належним чином виконує свої трудові обовязки, в рівній мірі кореспондується обовязок працедавця та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

За період роботи позивачу нараховувалася заробітна плата, але як встановлено у судовому засіданні і факт несвоєчасної виплати заробітної плати не заперечує і представник відповідача та підтвердила під час дачі пояснень свідок ОСОБА_5, яка вказала про наявність несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам ПАТ «Сумське НВО» у звязку з крутним фінансовим становищем, але підтвердила, що компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати нараховується і виплачувалася, хоча і з запізненням, а коли несвоєчасно виплачувалася компенсація, знову ж нараховувалася компенсація за несвоєчасну виплату як заробітної плати, так і компенсаційних виплат.

Пояснення представника відповідача та свідка підтверджується розрахунковими листами про нарахування та виплату заробітної плати позивачу (а.с.9, 46-50), випискою про зарахування заробітної плати на рахунок позивача ПАТ «Приватбанку» (а.с.33-39), довідкою про виплачену заробітну плату (а.с. 66-68), довідкою про нараховану заробітну плату (а.с.69).

Посилання представника позивача на порушення вимог ст. 34Закону України «Про оплату праці» щодо нарахування компенсації втрати частини доходів суд не може погодитися, оскільки з 1 січня 2000 року набрав чинності Закон України від 19 жовтня 2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати» і з метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. Згідно з указаним Порядком у разі затримки виплати компенсації підлягають щомісячні суми відшкодування шкоди, нараховані за період, починаючи з 1 січня 2001 року, з 1 січня 2001 року підлягають компенсації на підставі Закону України від

19 жовтня 2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Порядку від 21 лютого 2001 року № 159.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про порушення трудового законодавства з боку позивача щодо несвоєчасної виплати заробітної плати, але ані позивач, ані його представник не надали суду доказів не виплати з боку відповідача компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, а ствердження представника позивача, що компенсація лише нарахована, а не сплачена є лише припущення і спростовується довідкою про нарахування заробітної плати, довідкою про виплату заробітної плати, розрахунковими листами, з яких у рядку 167 (шифр виду оплати компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням її виплати) постійно нараховується і виплачена компенсація.

Беручи до уваги, що обставини, які викладені в позові, не знайшли свого документального підтвердження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі ( стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» невиплаченої компенсації за період з 01.06.2014 року по 31.03.2016 року у сумі 599,36 грн.) - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова