АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2170/14-ц Головуючий суддя І інстанції Овсянніков
Провадження № 22-ц/790/7809/14 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської

області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3

ОСОБА_4 про розяснення ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03 грудня

2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3

ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь кошти у розмірі 20451 гривня 60 копійок.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 16.06.2012 року ОСОБА_5, який діяв в особі свого представника, та ОСОБА_7 був укладений Договір купівлі-продажу частки житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Першого травня, 48, м. Дергачі, Харківської області. Відповідно до Договору купівлі-продажу частини житлового будинку вартістю 19000 доларів США, з яких на день підписання угоди позивачем було сплачено 14000 доларів США, решту, 5000 доларів США, сторони домовилися сплачувати з відстроченням платежу спочатку до 30.06.2012 року, а потім до 18 серпня 2013 року. Після сплати частини з 5000 доларів США ОСОБА_8 попросила позивача в її інтересах сплачувати решту в рахунок погашення кредиту від імені ОСОБА_3 за Договором №12006-025/07Р від 12.03.2013 року. на відповідний рахунок ПАТ Правекс Банк. Як пояснила ОСОБА_7, вона домовилася з ОСОБА_3 таким чином розрахуватися за придбаної у неї квартиру з розстроченням платежу. ОСОБА_5 за вказаною домовленістю сплатив за кредит ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 1794 дол. США, що складає 20451 гривню 60 копійок, однак ОСОБА_8 відмовилася підтвердити цей факт, після чого позивачка направила ОСОБА_3 письмову претензію.

В свою чергу, ОСОБА_3 направила ОСОБА_7 письмову вимогу про виселення, в якій вона підтвердила вищевикладений факт оплати за її кредитним договором.

Кошти за кредитним договором ОСОБА_3 позивач сплатив без її доручення, але в її інтересах, про що останній було відомо, адже за весь час оплати за кредитним договором ОСОБА_3 особисто за кредитним договором не сплачувала і не могла не розуміти негативні наслідки для неї.

Крім того, 13.11.2013 року вона направила ОСОБА_3 претензію про повернення грошових коштів, сплачених за її кредитним договором, проте остання відповіді не надала і коштів не повернула.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів було відмовлено, за їх недоведеністю.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказав, що суд не зясував, що ОСОБА_3 до отримання претензії 13 листопада 2013 року було відомо про оплату її кредиту іншою особою, оскільки вона знала про свій обовязок щомісяця проводити виплати за кредитом.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2014 року залишено без змін.

25.12.2015 року, поза межами процесуального строку, встановленого ч.2 ст. 221 ЦПК України, ОСОБА_3 звернулась до Апеляційного суду Харківської області із заявою про розяснення ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03.12.2014 року.

28.12.2015 року було витребувано справу з районного суду для розгляду вказаної заяви.

14.01.2016 справа надійшла до Апеляційного суду Харківської області та було призначено до розгляду заяву в судовому засіданні на 03.02.2016 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В заяві ОСОБА_3 просить розяснити описову частину ухвали АСХО. А саме, що ОСОБА_8 в рахунок погашення вказаного платежу попросила позивачку щомісячно сплачувати в її інтересах в рахунок погашення кредиту від імені ОСОБА_3 за Договором №12006-025/07Р від 12.03.2013 року кошти на користь ПАТ «Правекс Банк». Як пояснила ОСОБА_8 вона домовилась з ОСОБА_3 таким чином розрахуватись за придбану у неї квартиру з розстроченням платежу. ОСОБА_5 за вказаною домовленістю сплатила за кредит в інтересах ОСОБА_8 1794 дол. США, що складає 20451 гривню 60 копійок, однак ОСОБА_8 відмовилась підтвердити цей факт, після чого позивачка направила ОСОБА_3 письмову претензію.

Відповідно до вимог ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК України можливе роз'яснення рішення суду, а не ухвали, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Оскільки чинним законодавством не передбачено розяснення ухвали суду, яка не підлягає примусовому виконанню, то у даному випадку слід відмовити у задоволенні заяви про розяснення ухвали.

Керуючись ст.ст. 221, 303, 304, 313, 315,317,324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про розяснення ухвали.

Апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: