Єдиний унікальний номер 225/5346/15-ц Номер провадження 22-ц/775/736/2016
Головуючий у 1 інстанції: Геря О.Г.
Доповідач: Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Постолової В.Г.

Суддів: Халаджи О.В., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ленінської районної у м. Донецьку ради Донецької області . третя особа Публічне Акціонерне Товариство « АКБ »Капітал», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права власності в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивачі звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 23 жовтня 2012 року померла їх матір ОСОБА_4, яка постійно проживала за адресою АДРЕСА_1. На час смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартир , що розташовані за адресами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та грошових вкладів в ПАТ « АКБ «Капітал» . Вони є спадкоємцями першої черги. Маючи намір прийняти спадщину, вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, відповідно до яких була відкрита спадкова справа за № 53926313 від 13.12.2012 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. В подальшому позивачка ОСОБА_3 зверталася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності на частину грошових коштів, що знаходилися на депозитних рахунках матері та виключення цих сум зі складу спадкового майна, в цей період нотаріус повідомила їх, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину до набрання рішенням законної сили. На час набрання вказаним рішенням законної сили 27.06.2014 року їм не вдалося отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки тимчасово було припинено доступ користувачів до Єдиних та Державниїх реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у зв*язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька . Просили визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування по 1/3 частці на спадкове майно: квартири, що розташовані за адресами АДРЕСА_1, та в АДРЕСА_2 та на грошові вклади в ПАТ « АКБ «Капітал».

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному, посилаючись на його незаконність, порушення норм матеріального права, не надання судом правої оцінки доказам по справі.

Позивач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони не з'явилися до суду апеляційної інстанції , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2та її представник просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1. перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень допущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що позивачі передчасно звернулися з вимогами про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст . 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку ,встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту ст. ст. 1296 - 1298 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у ч. 2 ст. 23 його постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством.

Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2012 року померла ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про смерть , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №1098.

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (витяг № 32779742 ) 13 грудня 2012 року нотаріусом сьомої донецької державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 53926313, спадкодавець ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому вказаний витяг не містить даних хто саме з спадкоємців звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2014 року за № 13.1-32/357 з метою сприяння у захисті законних прав та інтересів громадян України та недопущення пропуску строків, визначених законодавством для прийняття спадщини, заява про прийняття спадщини може бути тимчасово прийнята будь-яким нотаріусом за місцем зверення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачі не надали доказів на підтвердження того, що вони вчиняли відповідні дії щодо прийняття спадщини, зокрема щодо звернення кожного з них до нотаріусу з приводу подачі заяви про прийняття спадщини за законом, не містять таких доказів й матеріали справи, а відсутність у матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії свідчить про недотримання спадкоємцями встановленого законодавством України порядку оформлення права на спадщину.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову з підстав передчасності звернення позивачів з вказаним позовом до суду та відсутності в матеріалах справи даних щодо порушення, невизнання або оспорювання їх прав, зокрема відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину.

У зв'язку з цим наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України , апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналися ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити .

Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 18 лютого 2016 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: