Справа №489/2278/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, яким просили визнати за кожним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 30 грудня 2012 р. сина ОСОБА_6.

Позов обґрунтований тим, що, окрім них, спадкоємцем сина за законом є вдова - відповідачка, на імя якої під час шлюбу, 28 жовтня 2011 р., була куплена спірна квартира, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Спадщину після смерті ОСОБА_6 усі сторони прийняли, але нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину спірну квартиру, мотивуючи відмову відсутністю визначеної ідеальної частини спадкоємця в праві власності на дану квартиру. Оскільки квартира набута в шлюбі, то частини подружжя є рівними, а тому частина спадкоємця ? ділиться на трьох спадкоємців, що має результатом ідеальну частину 1/6.

Ухвалою суду від 15 листопада 2016 р., занесеною до журналу судового засідання, до участі в справі третьою особою без самостійних вимог залучений ОСОБА_5

В судовому засіданні позивачі з представником позов підтримали.

Відповідачка, третя особа без самостійних вимог просили позов залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Шлюб між спадкодавцем та ОСОБА_3 був зареєстрований 03 вересня 2010 р.

Після смерті 30 грудня 2012 р. ОСОБА_6 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 заведена спадкова справа, спадщину відповідними заявами прийняли батьки та вдова спадкоємця ОСОБА_3 (а.с. 82-108).

Листом від 08 квітня 2016 р. приватний нотаріус ОСОБА_4 розяснила позивачам, що через невизначеність частки ОСОБА_6 в праві власності на квартирі АДРЕСА_2, право власності на яку в шлюбі із ним зареєстроване на ОСОБА_3 через угоду купівлі-продажу, видати свідоцтва про право на спадщину неможливо (а.с.27,28).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2015 р. був залишений без задоволення позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3В,, третя особа ОСОБА_2 про визнання за померлим ОСОБА_7 права на частку у праві спільної сумісної власності через неможливість вирішення питання про права померлої особи (а.с.25,26).

Із копії нотаріальної справи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 щодо оформлення договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2011 р. за реєстровим № 1444, вбачається, що предметом договору була купівля ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 за наявності письмової згоди чоловіка ОСОБА_9 від 04 липня 2011 р., в якій зазначено про витрачання на придбання спільних сумісних коштів та набуття квартири у спільну сумісну власність.

Спірне майно набувалось у власність під час дії Сімейного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Правила розподілу спільного майна подружжя визначені в ст. 70 СК України, яка визначає загальне правило рівності часток подружжя в спільному майні та передбачає можливість відступлення від загального правила рівності часток при наявності обставин, що мають істотне значення.

Оскільки спірна квартира набута в період перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у шлюбі, то вона є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У статті 71 Закону України «Про нотаріат» вказано, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця (ухвала ВССУ від 03 лютого 2016 р. в справі 6-30747ск15).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку спадкування, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право позивачів на участь в спадкуванні спадщини у вигляді 1/2 частини квартири не визнається відповідачкою. Свідоцтво про право на спадщиною відповідачкою не отримане, своєї згоди нотаріусу на визначення частки спадкодавця вона не давала, щодо цього існує спір, тому нотаріус позбавлений можливості оформити спадкові права позивачів на дану квартиру.

За такого, суд вважає за можливе позов задовольнити виходячи з принципу рівності часток співвласників майна набутого у шлюбі та також принципу поділу спадщини між спадкоємцями ( ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Посилання відповідачки та її батька - третьої особи ОСОБА_5І, на продаж двокімнатної квартири в м. Миколаєві та вкладення виручених 34000 доларів США на придбання спірної квартири за ціною 45000 доларів США правового значення не мають, оскільки таке розпорядження грошовими коштами, якщо воно мало місце, не суперечить законові, само по собі не створює прав та обовязків за договором купівлі - продажу, не спростовує факт набуття квартири у спільну сумісну власність ОСОБА_3 у шлюбі з ОСОБА_6

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір сплачений позивачами при зверненні до суду.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Стягнути з ОСОБА_3 по 551,20 грн. на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький