н/п 2/490/1312/2016 Справа № 490/1134/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

13 лютого 2016 р. м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної торгово промислової палати Миколаївської області , третя особа ОСОБА_2 про визнання рішень недійсними,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2016 р. позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області (далі РТПП) про визнання недійсним рішення позачергових Загальних зборів членів РТПП , оформленого протоколом від 04.02.2016 року; визнати недійсним рішення Президії РТПП про оголошення проведення 17 лютого 2016 року позачергових Загальних зборів членів РТПП Миколаївської області.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням апеляційного суду миколаївської області від 03.02.2016 року визнано недійсним рішення позачергових Загальних зборів членів РТПП від 14 вересня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_1 та призначення на посаду Президента РТПП ОСОБА_2, поновлено ОСОБА_1 на посаді президета РТПП.

Проте, 08 лютого 2016 року із інформації, розміщеної на офіційному сайті РТПП він дізнався, що згідно із ОСОБА_3 РТПП Президія РТПП 06 лютого 2016 року оголосила про проведення позачергових Загальних зборів членів РТПП 17 лютого 2016 року з порядком денним, в тому числі щодо виборів Президета, Ради та Ревізійної комісії.

Також в мережі Інтеренет розповсюджено Протокол позачергових загальних зборів членів РТПП від 04 лютого 2016 року , яким вирішено про поновлення та одночасне звільнення ОСОБА_1 на посаді Президента РТПП та про обрання Президентом ОСОБА_2

Такі дії відповідачів суперечать, на його думку, положенням ЗУ Про торгово-промислові палати в Україні, ст. 97,100 ЦК України, Статуту РТПП та порушує його трудові права.

13.02.2016 року о 10.15 год. передана судді Гуденко О.А. заява про забезепечення позову шляхом заборони проведення позачергових Загальних зборів членів РТПП Миколаївської області 17 лютого 2016 року , оскільки в такий спосіб ОСОБА_2А, та ОСОБА_4 намагаються узаконити свої неправомірні дії відносно позивачадля подальшої реєстрації в компетентних органах , що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без

повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 цього Кодексу встановлено, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4,5 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При розгляді справ, предметом яких є оскаржене рішення загальних зборів господарського товариства, судам необхідно враховувати, що заборона проводити такі збори порушує право на участь у них та управлінні товариством тих його учасників, котрі не оскаржили це рішення, і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, тощо).

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

До того ж , до заяви позивачем не додано достеменних доказів або посилань на такі докази чи обставини на обгрунтування припущення щодо необхідності вжиття таких заходів по забезпеченню позову, не доведено те, що не заборона проведення таких зборів може в подальшому утруднити виконання судового рішення -в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, забезерпечення позову у заявлений позивачем спосіб, є фактичним вирішенням позовних вимог до розгляду справи по суті.

Враховуючи характер спірних правовідносин, обставини справи, відповідність виду заходів забезпечення позову вимогам закону, керучись вимогами ч. 5 ст. 153 ЦПК України, положень п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд дійшов висновку про безпідставність твердження позивача про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову- відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її постановлення/ отримання сторонами.

Оскарження ухвали про відмову у забезпеченні позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.А. Гуденко