У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за клопотанням компанії SEA EMERALD S.A. про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в Україніза позовом компанії SEA EMERALD S.A. до державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61 комунара» про стягнення коштів, за касаційною скаргою компанії SEA EMERALD S.A. на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року компанія SEA EMERALD S.A. звернулася до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання Другого проміжного остаточного арбітражного рішення від 17 березня 2010 року, ухваленого одноособовим арбітром ОСОБА_1 у м. Лондоні у справі про арбітраж між компанією SEA EMERALD S.A. та Державним підприємством «Суднобудівний завод імені 61 комунара» (далі - ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара») про стягнення з останнього на користь компанії SEA EMERALD S.A. відсотків у розмірі 35 млн 725 тис. 689 доларів 93 центи США та відсотків, нарахованих на витрати трибуналу у зв'язку з ухваленням проміжного остаточного арбітражного рішення від 29 листопада 2006 року, обчислених за ставкою 7 % річних, які нараховуються складним відсотком на залишок кожних трьох місяців, починаючи з моменту ухвалення проміжного остаточного арбітражного рішення і закінчуючи 12 березня 2010 року, в розмірі 949 фунтів стерлінгів, визначивши суму в національній валюті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день постановлення ухвали.

На обґрунтування вимог компанія SEA EMERALD S.A. посилалася на те, що зазначене рішення набрало законної сили, не було оскаржене боржником, тому підлягає виконанню відповідно до вимог Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (далі - Конвенція).

З огляду на викладені обставини позивач просив клопотання задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2013 року, описку, яку виправлено ухвалою цього ж суду від 29 травня 2013 року, надано дозвіл на примусове виконання Другого проміжного остаточного арбітражного рішення від 17 березня 2010 року, ухваленого одноособовим арбітром ОСОБА_1 у м. Лондоні, у справі про арбітраж між компанією SEA EMERALD S.A. та ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» про стягнення з останнього на користь компанії SEA EMERALD S.A. відсотків у розмірі 28 млн 225 тис. 689 доларів 93 центи США, що на день постановлення ухвали за курсом Національного банку України становило 225 млн 607 тис. 939 грн 61 коп., та відсотків, нарахованих на витрати трибуналу у зв'язку з ухваленням проміжного остаточного арбітражного рішення від 29 листопада 2006 року, обчислених за ставкою 7 % річних, які нараховуються складним відсотком на залишок кожних трьох місяців, починаючи з моменту ухвалення проміжного остаточного арбітражного рішення і закінчуючи 12 березня 2010 року, в розмірі 949 фунтів стерлінгів.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2013 року ухвалу місцевого суду скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання компанії SEA EMERALD S.A.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року касаційну скаргу компанії SEA EMERALD S.A. задоволено. Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2013 року скасовано та залишено в силі ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2013 року.

Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року скасовано, справу направлено до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року касаційну скаргу компанії SEA EMERALD S.A. задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 20 листопада 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2013 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання компанії SEA EMERALD S.A. про надання дозволу на примусове виконання на території України Другого проміжного остаточного арбітражного рішення одноособового арбітра ОСОБА_1 від 17 березня 2010 року відмовлено.

У поданій касаційній скарзі компанія SEA EMERALD S.A. просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, надаючи дозвіл на примусове виконання на території України проміжного остаточного арбітражного рішення, виходив із того, що, заявник надав докази належного повідомлення боржника про час та місце судового розгляду, зокрема, друге письмове свідчення під присягою арбітра ОСОБА_1 від 19 листопада 2012 року і додані до нього документи. ОСОБА_1 надано під присягою, посвідчено нотаріусом, на ньому проставлено апостиль, тому долучені до нього листи є належним і допустимим доказом.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу районного суду та постановляючи нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, виходив із того, що попередньо домовившись про спосіб вручення повідомлень, сторони в арбітражному застереженні не передбачили використання електронних документів і у договорі відсутні електронні адреси компанії SEA EMERALD S.A. та ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара». У матеріалах справи відсутні докази того, що сторони в подальшому погодились на використання електронних документів та обмінялись електронними адресами, отже, відсутні докази належного узгодження процедури електронного повідомлення сторони про арбітражний розгляд.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Судами установлено, що Першим проміжним остаточним арбітражним рішенням від 29 листопада 2006 року, ухваленим одноособовим арбітром ОСОБА_1, вимоги компанії SEA EMERALD S.A. до ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» про розірвання договору й повернення сплачених сум задоволено та стягнуто з останнього на користь компанії SЕА ЕМЕRАLD S.А. кошти, сплачені в рахунок оплати вартості судна в розмірі 17 млн 258 тис. 750 доларів США 63 центи.

Рішення ухвалено з підстави неналежного виконання ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» умов укладеного 9 грудня 1993 року між сторонами договору на виконання будівельних робіт та здійснення купівлі-продажу рефрижераторного судна.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2009 року надано дозвіл на примусове виконання на території України проміжного остаточного арбітражного рішення, ухваленого одноособовим арбітром ОСОБА_1 29 листопада 2006 року (набрало законної сили 28 грудня 2006 року), у справі за позовом компанії SEA EMERALD S.A. до ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» про стягнення 17 млн 258 тис. 750 доларів США 63 центи, що еквівалентно 137 млн 897 тис. 412 грн 50 коп.

Ухвалюючи рішення від 29 листопада 2006 року, арбітр ОСОБА_1 визнав це арбітражне рішення остаточним у тому, що стосується визначених у ньому питань, а також залишив за собою відповідні повноваження щодо ухвалення додаткового арбітражного рішення або додаткових арбітражних рішень, які можуть виявитися необхідними, щодо інших питань, що виникатимуть між сторонами.

Другим проміжним остаточним арбітражним рішенням від 17 березня 2010 року, ухваленим одноособовим арбітром ОСОБА_1 у м. Лондоні, у справі про арбітраж між компанією SEA EMERALD S.A. та ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» про стягнення з останнього на користь компанії SEA EMERALD S.A. відсотків на сплачену авансом суму за кожен день протягом періоду невиконання підприємством зобов'язань на загальну суму 35 млн 725 тис. 689 доларів США 93 центи та відсотків, нарахованих на витрати трибуналу у зв'язку з ухваленням проміжного остаточного арбітражного рішення від 29 листопада 2006 року, обчислених за ставкою 7 % річних, які нараховуються складним відсотком на залишок кожних трьох місяців, починаючи з моменту ухвалення проміжного остаточного арбітражного рішення і закінчуючи 12 березня 2010 року, у розмірі 949 фунтів стерлінгів.

14 червня 2012 року власники компанії SEA EMERALD S.A ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і держава Україна в рамках спору уклали мирову угоду. За змістом цієї угоди компанія взяла на себе зобов'язання зменшити суму, що вимагається в будь-яких провадженнях щодо виконання арбітражних рішень, ухвалених 29 листопада 2006 року та 17 березня 2010 року в арбітражному спорі між компанією SEA EMERALD S.A. та ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара», на суму врегулювання, яка згідно з пунктом 4 розділу А мирової угоди визначена в розмірі 7 млн 500 тис. доларів США.Разом з тим пунктом 2 розділу А мирової угоди визначено, що компанія SEA EMERALD S.A. залишає за собою право виконання лондонських рішень проти заводу на власний розсуд; сторони визнали, що сума, виплачена позивачам відповідно до цієї угоди, береться до уваги в ході будь-якого провадження, пов'язаного з виконанням лондонського рішення.

Укладаючи 9 грудня 1993 року договір на виконання будівельних робіт та здійснення купівлі-продажу рефрижераторного судна (далі - договір), сторони погодили, що будь-який спір, що виникає в рамках або в силу дії цього договору, за деякими винятками (технічні питання), може бути переданий до арбітражу; у питаннях матеріального та процесуального права будь-який арбітраж керуватиметься законами та підзаконними актами Англії.

Порядок розгляду арбітражних спорів в Англії визначено Законом від 17 червня 1996 року «Про Арбітраж» (Arbitratiom Act 1996; далі - Закон) та Правилами Лондонської асоціації морських арбітрів 2006 року.

Відповідно пункту 76 (1) Закону сторони можуть на свій розсуд домовитися про спосіб вручення повідомлень або інших документів, надання або вручення яких вимагається або дозволяється відповідно до арбітражної угоди або з метою арбітражного розгляду.

Таким чином, законами Англії передбачено право сторін вирішити спосіб вручення повідомлень.

У частині 1 ст. XVIII договору компанія SEA EMERALD S.A. та ДП «Суднобудівний завод імені 61 комунара» узгодили, що будь-які повідомлення та оповіщення, що надаються у зв'язку із цим договором, направляються за адресами покупця та продавця, перелічили поштові адреси, номери телефаксів, факсів та телефонів.

Крім того, у ч. 3 ст. XVIII договору зазначено, що будь-яке повідомлення, що надається за цим договором, може бути належним чином надане або передане телексом, телеграмою або будь-якою міжнародною повітряною кур'єрською службою, поштою з передплатою послуг або особисто в руки і вважається наданим або переданим, якщо це здійснюється телеграмою чи телексом на момент відправлення такої телеграми чи такого телексу; якщо особисто в руки - на момент фізичної передачі, а якщо будь-якою міжнародною повітряною кур'єрською службою за 72 (сімдесят дві) години після моменту передачі такого повідомлення такій повітряній кур'єрській службі.

Сторона, яка бажає вирішення будь-якого спору в арбітражному порядку, повинна надати іншій стороні письмове повідомлення з вимогою проведення арбітражу, а також із зазначенням імені арбітра, якого вона призначає, та викладом загального характеру спору чи спорів. Якщо арбітражу вимагатиме покупець, то згадана вище вимога повинна бути вручена в офісі продавця, а якщо арбітражу вимагатиме продавець, то така вимога повинна бути вручена в офісі покупця (ч. 2 ст. XIII договору).

Отже, умовами договору сторони визначили контактні дані, процедуру, спосіб та порядок вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. ІІ Конвенції кожна Договірна Держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов'язуються передавати в арбітраж всі або які-небудь суперечки, що виникли або можуть виникнути між ними у зв'язку з будь-якими конкретними договірними або іншими правовідносинами, об'єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду.

Згідно з підпунктом b пункту 1 статті V Конвенції у визнанні й виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона надасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, докази того, що сторона, проти якої постановлено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Аналізуючи положення статей Конвенції, колегія суддів дійшла висновку, що під час з'ясування того, чи було повідомлення здійснено належним чином, суд має виходити з відповідних процедур, які були визначені сторонами в арбітражній угоді чи в арбітражному застереженні або на застосування яких вони погодились.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у даній справі № 6-26цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, правильно виходив із того, що не можна вважати належним такий спосіб вручення повідомлень або інших документів, який не був узгоджений сторонами у договорі, а тому не можуть бути взяті до уваги як доказ належного повідомлення ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара» про арбітражний розгляд листування одноособового арбітра ОСОБА_1 з боржником засобами електронної пошти.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки апеляційним судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне й обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу компанії SEA EMERALD S.A. відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик