15.02.2016
Справа № 494/854/15-ц
15.02.2016 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., за участю секретаря судового засідання Козубенко О.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-
23.06.2015 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.09.2015 року вищевказану позовну заяву було повернено позивачу.
03.11.2015 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області скасовано ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 02.09.2015 року про повернення позовної заяви та справу передано до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі. 20.11.2015 року відкрито провадження по справі.
У своїй заяві позивач зазначила, що 12.11.2005 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, від шлюбу мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2015 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство, проживають окремо. ОСОБА_1 вказала, що самостійно утримує та виховує дітей, відповідач з часу припинення шлюбних відносин не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, а також не бере участі у їхньому вихованні. Позивач зазначила, що відповідач в даний час перебуває на службі військовій частині № НОМЕР_1 , отримує заробітну плату та на утриманні нікого не має, а тому просить задовольнити позовну заяву.
Позивач або її представник у судове засідання 15.02.2016 року не з`явилась, разом з тим 15.02.2016 року від представника позивача надійшла заява в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у заяві зазначив, що на позовних вимогах наполягає, за виключенням «допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць», просив справу розглядати без його участі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 99).
Відповідач у судове засідання 01.12.2015 року, 24.12.2015 року, 11.01.2016 року та 15.02.2016 року не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с.94-95). Окрім цього, згідно довідки від 15.02.2016 року секретаря судового засідання, номери мобільних телефонів, які зазначені у позовній заяві, - зв`язок був відсутній. Також на адресу суду повернуто конверт (а.с.97), направлений на адресу відповідача з відміткою за закінченням терміну зберігання.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Європейський суд з прав людини зазначає на обов`язок швидкого здійснення правосуддя, який покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про вищевказаний спір, однак у судові засідання не з`являвся та не повідомляв про причини своєї неявки. Більш того, не виявив бажання дізнатись щодо судових засідань та розгляду справи.
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
З огляду на викладене, розгляд справи проводився за відсутності відповідача.
Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, - у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення відповідно до статті 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, думку представника позивача, викладену у заяві від 15.02.2016 року, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.11.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області від 09.12.2005 року актовий запис №11 (а.с.6).
Від цього шлюбу вони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 23.01.2013 року (а.с.7). Батьком дітей являється ОСОБА_2 . З травня 2015 року подружжя припинило шлюбні відносини.
Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».
Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».
Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до частини другої статті 84 Сімейного кодексу
України зі змінами та доповненнями (далі СК України) «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років».
Згідно статті8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.
З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з частини першої статті 79 СК України «Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви».
В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 275 гривень 60 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.
Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 80, 84 Сімейного кодексу України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 08.06.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Березівським РС ГУДМС України в Одеській області 30.04.2015 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно до досягнення донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи з 23.06.2015 року до 15.01.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , р.н. (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 08.06.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави у розмірі 275 гривень 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Римар І.А.