УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий медичний центр «Добробут» про визнання інформації недостовірною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_5 у складеному нею ІНФОРМАЦІЯ_1 документі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме:

1.«На данном этапе семья находится в активной стадии раздела имущества и определения места жительства ребенка. В семье есть старшая дочь, которая в конфликте родителей полностью поддерживает позицию мамы. Дети неоднократно были свидетелями ссор между родителями, где папа всегда занимал агрессивную позицию, шантажировал маму, бил, унижал и издевался»;

2.«Девочка напугана, воспринимает папины угрозы реально, верит ему. У девочки присутствует сильная обида на отца, наблюдается повышенная общая тревога, физиологические симптомы которой проявляются вербально и физически, смешанных тревожных и депрессивных реакциях, обусловленных расстройством, связанным с личностью отца и его поведением»;

3.«Отец неоднократно в её присутствии бил маму, врывался в квартиру, издевался над ними, выгнал из квартиры, где оны проживали»;

4.«Рекомендовано: ограничить общение с отцом, т.к. встречи с отцом дестабилизируют состояние ребёнка, повышают её тревожность, нарушают ритм жизни, привычные нормы взаимодействия взрослого и ребёнка»;

- покласти на відповідачів понесені ним судові витрати, а саме з ОСОБА_5 стягнути 1 500 грн вартості проведеного експертного дослідження фахівця у галузі судово-психологічної експертизи, а також з ОСОБА_5 та товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий медичний центр «Добробут» (далі - ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут») - вартість наданої йому правової допомоги по 2 000 грн з кожного.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 психолог ОСОБА_5, яка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Дитячий медичний центр «Добробут», склала висновок, у якому поширила недостовірну інформацію щодо нього, яка порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Позивач зазначав, що зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки він є хорошим батьком, а зазначений висновок психолога слугував тому, що судовими інстанціями були ухвалені рішення не на його користь у його спорах з колишньою дружиною ОСОБА_8, у зв'язку із чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що консультативний висновок психолога ОСОБА_5 від ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому була поширена інформація, яку позивач просив визнати недостовірною, був доказом у іншій справі та оцінювався Апеляційним судом м. Києва при ухваленні рішення від 09 вересня 2015 року, яке набрало законної сили (а. с. 99-101), а тому дійшли обґрунтованого висновку, що вказаний висновок не може бути підставою для захисту честі і гідності чи ділової репутації.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В.Попович