Справа № 369/3751/14-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/509/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 09.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Яруну Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и л а:

у квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати недійсними договори від 31 липня 2009 року, відповідно до яких вона подарувала ОСОБА_7 незавершений будівництвом будинок по вул. Промислова, 1 у селі Петрівське Києво-Святошинському районі Київської області та земельну ділянку під ним з тих підстав, що у момент його укладення позивач помилилася щодо природи правочину, оскільки вважала, що підписувала заповіт, так як за вадами здоровя погано бачила і чула.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку, готовністю 86%, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Промислова, 1, на підставі якого позивач стала його власником.

30 травня 2007 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1349га, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування вказаного житлового будинку.

31 липня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування даного нерухомого майна.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу для задоволення своїх вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що для встановлення обставин та перевірки доводів позовної заяви судом призначалася комісійна судово-медична експертиза, відповідно до якої встановлено, що позивач бачить в окулярах та чує, що спростовує доводи позовної заяви та апеляційної скарги в цій частині, оскільки висновок експертизи у встановленому законодавством порядку не спростований.

При цьому п. 3.2 спірних договорів засвідчено про те, що правові наслідки укладення договору їм розяснено та є зрозумілими і вказана обставина позивачем також не спростована.

Посилання позивача на те, що незавершений будівництвом будинок куплявся за гроші позивача та його дочок, що підтверджує її помилку щодо укладених правочинів, також не підтверджується, про що в матеріалах справи не має належних і допустимих доказів.

Крім того до укладення спірних договорів передували дії позивача, яка відповідно до нотаріально посвідченої довіреності ще в 2008 році уповноважила ОСОБА_7 на вчинення від свого імені необмеженого кола дій. Проте, таких дій для укладення заповіту непотрібно. Ці дії необхідні були від імені позивача вчинити ОСОБА_7 у відповідних органах для одержання необхідних документів для вчинення саме спірних правочинів. Таким чином, коли відповідно до Глави 5 ЦПК України позивач не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, такий позов підлягає залишенню без задоволення за недоведеністю в звязку з чим рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді