Справа № 489/159/15-ц
Номер провадження 4-с/489/46/16
Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_1" (далі-заявник) на дії начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі-начальник Заводського ВДВС),

встановив

В жовтні 2016 року до суду надійшла скарга заявника, в якій він вказував на те, що він звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження 21.06.2016, на що отримав відмову у відкритті провадження у зв'язку з неналежним стягувачем. Після цього, ставши правонаступником стягувача відповідно до ухвали суду, заявник звернувся з заявою про відкриття провадження повторно, на що знову отримав відмову у відкритті провадження, оскільки пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання. Не погоджуюсь з постановою державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, заявник звернувся до начальника Заводського ВДВС з вимогою здійснити перевірку виконавчого провадження. Проте отримав відмову у задоволенні скарги. Дії вважає неправомірними.

Заявник просив суд визнати дії начальника Заводського ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними та відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2 по справі №489/159/15-ц від 10.06.2015.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Начальник Заводського відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Представник ТОВ "Телец-ВАК" також заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши докази долучені до справи, судом встановлено такі обставини.

12.02.2016 Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №2 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телець-ВАК", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕНДОР" заборгованість за кредитним договором №014/2292/2/1862 у розмірі 720 693 (сімсот двадцять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 22 коп., з яких, борг за несплаченою частиною кредиту - 678 784,51 грн., прострочені нараховані відсотки за користуванням кредиту - 41 908,71 грн.; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телець-ВАК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВЕНДОР" судовий збір у розмірі 1827 грн.

Рішення набрало законної сили 23.06.2015; строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - 23.06.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник 21.06.2016 на адресу Заводського відділу ДВС ММУЮ надіслав заяву про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ухвали суду від 15.07.2016 у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/489/818/15 замінено стягувача на ТОВ "Фінанс ОСОБА_1".

05.07.2016 державним виконавцем Буділовською О. О. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з тим, що виконавчий документ пред'явлено неналежним стягувачем.

17.08.2016 заявник повторно на адресу Заводського ВДВС направив заяву про відкриття виконавчого провадження.

29.08.2016 державним виконавцем Карастан А. О. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

12.09.2016 стягувач подав Начальнику Заводського ВДВС скаргу на дії державного виконавця Карастан А. О.

Судом встановлено, що 16.09.2016 начальником Заводського ВДВС винесено постанову про перевірку виконавчого провадження за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця, якою відмовлено в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу ч. 2 ст. 387 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" наведено перелік прав державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник просив суд визнати дії начальника Заводського ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними та відкрити виконавче провадження.

Проте, суд звертає увагу на те, що заявник не оскаржує дії начальника Заводського ВДВС щодо винесеної ним постанови від 16.09.2016 за результатами розгляду скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті провадження, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження Начальником Заводського ВДВС не виносилась.

Скаржник не оспорює ані постанову від 29.08.2016, ані постанову від 16.09.2016.

Розглядаючи скаргу в межах предмету та підстав, суд приходить до висновку, що вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки Начальник Заводського ВДВС не вчиняв дій щодо відмови у відкритті провадження, таке рішення у вигляді постанови приймала державний виконавець Карастан А. О., тобто і предметом оскарження має бути не дії а саме постанова від 29.08.2016.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_1" на дії начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв