УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів: Ізмайлової Т. Л. , Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 1963 рокународження, ОСОБА_4, 1990 року народження, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4, 1990 року народження, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 січня 2014 року вона дала в борг ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн про що остання написала відповідну розписку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Спадкоємцями померлої ОСОБА_8 є: її чоловік - ОСОБА_6, 1963 року народження, син - ОСОБА_4 1990 року народження та дочка - ОСОБА_7 Позивачка неодноразово зверталась до відповідачів з претензією про повернення боргу, однак борг був повернутий лише частково в сумі 2 000,00 грн. Позивачка вважає, що оскільки спадкоємці проживали разом із спадкодавцем та відповідно прийняли спадщину, тому саме вони, з урахуванням вимог ст. 1282 ЦК України, мають задовольнити вомогу кредитора в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, позивачка просила стягнути з відповідачів суму боргу - 10 000,00 грн боргу, три проценти річних - 279,45 грн та інфляційні втрати - 2 387,71 грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6, 1963року народження, ОСОБА_4, 1990 року народження на користь ОСОБА_5 по 4 000,00 грн із кожного заборгованості за договором позики, по 110,50 грн із кожного річних відсотків, по 955,08 грн із кожного індексу інфляції.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, 1990 року народження просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи та заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 та відповідно мають задовольнити вимогу кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що оскільки спадкоємці ОСОБА_6, 1963 року народження та ОСОБА_4, 1990 року народження прийняли спадщину, з підстав ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому саме вони повинні задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суд апеляційної інстанції з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_8 10 січня 2014 року отримала в борг від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, що підтверджується розпискою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 пред'явила вимогу ОСОБА_8 про повернення суми боргу протягом трьох днів, в якій ОСОБА_8 поставила свій підпис.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є: її чоловік - ОСОБА_6, 1963 року народження, син - ОСОБА_4, 1990року народження, дочка - ОСОБА_7

Згідно довідки Свалявської державної нотаріальної контори від 27 травня 2015 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація відносно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилась.

Також судом апеляційної інстанції установлено, що на час відкриття спадщини, ОСОБА_6, 1963 року народження і ОСОБА_4, 1990 року народження проживали із спадкодавцем, що не заперечується відповідачами.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що спадкоємці за законом у порядку передбаченому ч. ч. 1 і 5 ст. 1273 ЦК України відмовились від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Отже суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що спадкоємці: чоловік ОСОБА_6, 1963 року народження та син ОСОБА_4, 1990 року народження прийняли спадщину з підстав ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом ст. 1218, ч 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції належним чином встановивши обставин по справі та надавши їм належну оцінку, дійшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки саме спадкоємці ОСОБА_6, 1963 року народження та ОСОБА_4, 1990 року народження, на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, повинні відповідати перед ОСОБА_5 за борги спадкодавця. При цьому судом апеляційної інстанції стягнуто суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, а також з урахуванням частково повернутої суми боргу відповідачами в сумі 2 000,00 грн.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом правильно встановлені та належно перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування, немає.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, 1990 року народження відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова