АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 05.06.2008 року було укладено договір №ZRZ0A, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 32210,96 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 05.06.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль Toyota Land Cruiser. Крім того, зобов'язання за вказаним договором №ZRZ0A забезпечено договором поруки від 20.10.2010 року, укладеним між ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк», на суму 10000,0 грн. ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.01.2012 рік утворилась заборгованість 77271,29 дол. США, що станом на 19.01.2012 еквівалентно 617397, 64 грн. Тому позивач просив, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0A від 05.06.2008 року, звернути стягнення на предмет застави у вигляді автомобіля Toyota Land Cruiser, 2005 року випуску, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача відповідного договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути солідарно з обох відповідачів на користь позивача 10000,0 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року у задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, просить ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до укладеного 05.06.2008 року кредитно-заставного договору №ZRZОА ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у розмірі 32210,96 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 04.06.2013 року.

На а.с. 7 - 8 міститься копія договору поруки №167, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» 20.10.2010 року в порядку забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором №ZRZОА від 05.06.2008 року, відповідно до якого розмір відповідальності поручителя ПАТ «Акцент-Банк» перед кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 10000,0 грн.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитно-заставним договором, відповідач ОСОБА_2 передав в заставу автомобіль Toyota, модель Land Cruiser, рік випуску 2005, тип ТЗ легковий універсал В, №кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.12.2010 року, у справі за №2-4686/2010, що набрало законної сили 08.11.2011 року, вищевказаний автомобіль Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнано об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08.11.2011 року апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" відхилено, зазначене рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.12.2010 року - залишено без змін; належним чином завірені копії відповідних судових рішень долучені до матеріалів справи.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором, згідно якого, станом на 30.01.2012 рік наявна заборгованість у розмірі 77271,29 дол. США, що станом на 19.01.2012 еквівалентно 617397, 64 грн. (а.с. 4 - 6).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 589, 590 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченою заставою вимоги, якщо інше не передбачене договором застави.

Згідно ч. 1, 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що на час ухвалення оскаржуваного рішення автомобіль Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є неподільною річчю, у судовому порядку було визнано об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, - колегія дійшла висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки він не був пред»явлений до належного співвідповідача - співвласника ОСОБА_3

На викладені обставини місцевий суд уваги не звернув; питання щодо залучення співвласника ОСОБА_3 до участі у справі у якості співвідповідача - не вирішив.

Крім того, районний суд не звернув увагу на положення ч. 1 ст. 1 ГПК України, де закріплено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку, що провадження стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Провадження стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - закрити.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді