Провадження № 2/638/2218/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року року
09 лютого 2016 року. Дзержинський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Федосенко В.В.
при секретарі - Прядко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третя особа Харківське міське управління юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів на утримання дитини
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, третя особа Харківське міське управління юстиції, визнати відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (англ. Dmitriy Kuzmis), народженого 11 березня 1976 року, посвідчення водія
№ К252-1607, видане 03 лютого 2009 року органом № 6073, США, штат Іллінойс, батьком дитини позивача ОСОБА_4; постановити внести зміни до актового запису про народження моєї дитини, вказавши батьком дитини ОСОБА_3; постановити видати нове свідоцтво про народження дитини, в якому вказати, що батьком дитини є ОСОБА_5; присудити з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (англ. Dmitriy Kuzmis) на користь позивача кошти на утримання (аліменти) дитини ОСОБА_4, які стягувати з відповідача щомісячно в розмірі однієї четвертої частини усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 4000 (чотири тисячі) гривень починаючи з дня подання цього позову до досягнення дитиною повноліття; присудити з відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь позивача кошти на утримання (аліменти) дитини ОСОБА_4 в розмірі однієї четвертої частини усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 4000 (чотири тисячі) гривень щомісяця, за період з 01 лютого 2010 року по дату подання цього позову; присудити стягнення з відповідача щомісячно 1500 (одна тисяча пятсот) грн. додаткових витрат на дитину, покласти на відповідача судові витрати.
Пізніше позивач просила залишити частину позовних вимог без розгляду (вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину (щомісячно 1500 (одна тисяча пятсот) грн., про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за час до дати подачі позову (за період з 01 вересня 2010 року по дату подання позову); про стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) в частині обмеження мінімальної суми щомісячних виплат 4000 (чотири тисячі) грн. («але не менше, ніж 4000 (чотири тисячі) гривень»); про постановлення рішення про видачу нового свідоцтва про народження дитини) й уточнила позовні вимоги щодо написання імені та прізвища відповідача.
В обґрунтування позову позивач вказала, що 07 липня 2009 року народила сина, батьком якого є відповідач ОСОБА_2 (Dmitriy Kuzmis, народжений 11 березня 1976 року, посвідчення водія № К252-1607, видане 03 лютого 2009 року органом № 6073, США, штат Іллінойс). Оскільки на час народження дитини позивач не перебувала у шлюбі з батьком дитини й спільну заяву про походження дитини від батька згідно ст. 123 СК України позивач із відповідачем не подали, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був здійснений за згідно ч. 1 ст. 135 СК України.
Син проживає з позивачем, а відповідач проживає окремо в Сполучених Штатах Америки і не бере участі у вихованні дитини, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду із зазначеним позовом.
Позивач в судове засідання не зявилась та просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, про що подала до суду письмову заяву.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився та не повідомив причини неявки.
Відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву із доданими до неї документами, судову повістку, які позивач отримав, про що в матеріалах справи є відповідне підтвердження.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився та просив розглядати справу за його відсутності, про що подав до суду письмову заяву.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, від яких
07 липня 2009 року народився син ОСОБА_4, матірю якого є позивач ОСОБА_1, а запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України - походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідач не подав таку вказану заяву, а тому позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, оскільки відповідно до ч.1 ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позивач ОСОБА_1 на підтвердження позову в частині визнання батьківства посилається на те, що нею та відповідачем були надані зразки біологічного матеріалу, а також відібрані зразки у дитини, на підставі яких 28 травня 2010 року був наданий висновок фахівця по проведенню молекулярно-генетичного дослідження для визначення біологічного батьківства, згідно якого ймовірність батьківства відповідача становить 99,97%, що підтверджується копією вказаного висновку (т.1 а.с.9-11).
Також судом, за клопотанням позивача, був допитаний свідок ОСОБА_6, який повідомив, що він особисто знайомий з відповідачем протягом тривалого часу, перебував із відповідачем у товариських стосунках ще зі шкільних років, підтримував тісні товариські стосунки з відповідачем до відїзду останнього на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. Свідок ОСОБА_6 повідомив, що позивач так само тривалий час знайома та товаришувала з відповідачем, а під час візиту відповідача до м. Харкова в жовтні 2008 року позивач мала з відповідачем короткотривалі близькі стосунки. Після народження дитини відповідач фактично визнавав своє батьківство під час спілкування з дитиною, цікавився дитиною, запрошував своїх батьків спілкуватись із дитиною. Певний час після народження дитини відповідач висловлював бажання взяти позивача й дитину на постійне проживання до себе додому у Сполучені Штати Америки для спільного проживання й виховання дитини, але потім від цього бажання відмовився.
До певного часу відповідач виявляв турботу про дитину, надсилав грошові кошти для утримання дитини, але потім перестав опікуватись дитиною.
Також судом досліджені документи про неодноразовий переказ відповідачем грошових коштів позивачу. Ці документи безпосередньо не вказують причини та цілі отримання грошових коштів позивачем, але самий факт неодноразового переказу грошових коштів відповідачем позивачу після народження дитини в цілому узгоджується з поясненнями позивача та показаннями свідка ОСОБА_6 що ці гроші були передані на утримання дитини.
Згідно інформації, наданої суду головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області, за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_7 народився в м. Харкові 11 березня 1976 року, у грудні 1999 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл на виїзд на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, 15 грудня 1999 року йому був оформлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон АН 795600. Згідно з обліковими документами реєстрації дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс» Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_3 08 грудня 1999 року в звязку з виїздом на постійне місце проживання до США був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 по паспорту громадянина України МК № 443684, виданому 04.06.1997 року Дзержинським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, за цією адресою ОСОБА_3 був зареєстрований в період з 12.05.1992 року по 08.12.1999 року. Паспорт громадянина України серії МК № 443684 був виданий ОСОБА_3 у звязку з обміном паспорта колишнього СРСР на його імя, виданого 12.05.1992 року відділом внутрішніх справ Дзержинського райвиконкому м. Харкова після досягнення ОСОБА_3 16-річного віку. Згідно даних обліку ГУДМС України в Харківській області серед осіб, які звертались щодо виходу з громадянства України, ОСОБА_3 не значиться. Також у ГУДМС України в Харківській області відсутня інформація щодо втрати ОСОБА_3 громадянства України. На час розгляду цієї справи ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання на території Харківської області. Зазначена інформація, що була надана ГУДМС України в Харківській області збігається з інформацією, наданою суду КП «Жилкомсервіс» (в частині інформації, наявної у КП «Жилкомсервіс»).
Крім цього, у суду наявна інформація про те, що відповідач має документи, видані органами Сполучених Штатів Америки, якими відповідач користується й в яких відповідач вказаний як ОСОБА_2. Зокрема, під час оформлення документів для проведення молекулярно-генетичного дослідження для визначення біологічного батьківства дитини ОСОБА_4 відповідач для підтвердження своєї особи предявив посвідчення водія № К252-1607, видане 03 лютого 2009 року органом № 6073, США, штат Іллінойс.
При вирішенні справи суд враховує можливість отримання відповідачем громадянства іншої держави (наприклад, Сполучених Штатів Америки) й бере до уваги можливу наявність у звязку з цим іноземного елементу у спірних правовідносинах та враховує відповідні норми Закону України «Про міжнародне приватне право».
Так, згідно ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.
Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.
Враховуючи зазначені норми, а також те, що позивач як матір дитини є громадянкою України (й була громадянкою України на момент народження дитини), що підтверджується паспортом громадянина України, дитина позивача є громадянином України з моменту народження. Відповідно, встановлення батьківства в цій справі має відбутись згідно норм законодавства України як це передбачено ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право».
Також, згідно п. 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» ця справа підсудна суду України, оскільки позивач в цій справі про встановлення батьківства має місце проживання в Україні.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 довела свій позов в частині визнання відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4.
Згідно з ч.1 ст. 134 СК України - на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Враховуючи викладене, позов в частині внесення змін до актового запису про народження дитини також підлягає задоволенню.
Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі
? частини від його заробітку (доходу), посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини.
Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 126, 128, 134, 135, 180, 181, 191 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
1) визнати ОСОБА_2 ОСОБА_3 (англ. Dmitriy Kuzmis), народженого 11 березня 1976 року в м. Харкові як ОСОБА_7, батьком ОСОБА_4, народженого 07 липня 2009 року в м. Харкові ОСОБА_1;
3) стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 (англ. Dmitriy Kuzmis) на користь ОСОБА_1 кошти на утримання (аліменти) дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі однієї четвертої частини усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття;
4) стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 114 гривень 71 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Федосенко В.В.