УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») щодо обмеження його у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його банківському рахунку, на розпорядження якими випущено пластикову карту KDV VISA № НОМЕР_1 , та зобов`язати відповідача припинити (зняти) будь-які обмеження у розпорядженні його банківським рахунком та грошовими коштами, що на ньому знаходяться.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунку, строк дії якого спливав у липні 2019 року; з моменту отримання пластикової банківської картки і до листопада 2015 року він користувався рахунком, знімав та перераховував кошти, та на цей рахунок перераховувались кошти волонтерами у якості допомоги його військовій частині.

Позивач вказував, що 24 листопада 2015 року при спробі отримати грошові кошти з банкомату йому було відмовлено та повідомлено, що його рахунок заблоковано, у зв`язку із чим він звернувся до представників банку щодо роз`яснень, але до цього часу його рахунок не розблоковано.

Посилаючись на те, що відповідачем порушені його права як споживача фінансових послуг, а жодних підстав, передбачених законом, які б давали банку право обмежувати його права не існує, ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року позов задоволено.
Визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо обмеження ОСОБА_1 у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку № НОМЕР_1 .

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 грошовими коштами, що знаходяться на його гривневому картковому рахунку № НОМЕР_1 , в межах залишку, шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно застосували положення ст. ст. 526, 1066, 1074 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», дійшовши обґрунтованого висновку, що банк, заблокувавши картковий рахунок позивача, обмежив права останнього щодо розпорядження власними грошовими коштами.
Апеляційним судом вмотивовано відхилено доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що банк має право призупинити можливість виводу коштів через сервіси банку до винесення правоохоронними органами рішення по заяві відповідача щодо перевірки діяльності позивача, оскільки відповідно до ст. 17 наведеного вище Закону строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають; при цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні дії позивача під час блокування карткового рахунку у строки, передбачені законом.
Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур
І.М. Завгородня
Т.О. Писана