Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2246/16 Головуючий у 1 інстанції: Полянчук Б.І.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Полякова О.З.,

Спас О.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити дії в якому зазначив, що 01 листопада 2006 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № zpbnAK 19360042. Умовами п. 1.1 договору передбачено надання йому банком кредитних коштів у розмірі 73 742,00 грн. для купівлі автомобіля, а також 33 422,09 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі - 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту - 1,20 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного договору.

Договором визначено лише місячну відсоткову ставку, але в подальшому розрахунок річної ставки здійснений банком самостійно шляхом множення на 12 і складає він 14,04 %.

Пунктом 3.2 договору передбачено наступне: «Згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, у розмірі 2,79 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом».

При розрахунку на річні, ставка складатиме 33,48% (2,79 % * 12).

На виконання умов договору він отримав грошові кошти та придбав автомобіль. Разом з тим, в силу скрутного фінансового становища він не завжди вчасно та в повному обсязі виконував взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту.

У квітні 2015 року з ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 310/2659/15-ц від 03.04.2015 р. йому стало відомо що банк звернувся з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за договором. Разом з ухвалою суду до неї була додана позовна заява та додатки, зокрема «Розрахунок заборгованості за кредитним договором». Аналізуючи вказаний розрахунок, він звернув увагу, що починаючи з 01.11.2008 року у колонці 5 (назва колонки - «% ставка поточна») банком змінений розмір відсотків - замість 14,04 (1,17% на місяць х 12) зазначено 17,04 %. У подальшому, починаючи з 01.02.2009 року у колонці 5 ще раз змінений розмір відсотків - замість 17,04% зазначено 27,48 %. Цей розмір відсотків в подальшому банком не збільшувався.

Також, у колонці 6 (назва колонки - «% ставка простроч») збільшений розмір відсотків - замість 33,48 % зазначено 39,48 %. Починаючи з 01.02.2009 року у колонці 6 ще раз змінений розмір відсотків - замість 39,48 % зазначено 60,36 %. Цей розмір відсотків в подальшому банком не змінювався.

Отже, в період часу з 01.11.2008 року по 01.02.2009 року банком двічі було змінено відсоткову ставку за користування кредитом, а також відсоткову ставку яка застосовувалась до суми простроченої заборгованості.

Вважав, таку зміну умов договору незаконною з наступних причин.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за певних умов. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Вказана умова договору була порушена банком. Так, у додатках до позовної заяви по справі №310/2659/15-ц міститься незасвідчена банком копія листа від 25.12.2008 р. б/н, адресована ОСОБА_3 у якому банк нібито повідомляє його про зміну з 01.02.2009 року відсоткової ставки за договором, у розмірі 27,48% на рік.

Також повідомляється, що відсоткова ставка/пеня у разі невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором «змінюється відповідно до зміни відсоткової ставки по кредиту». Лист підписано головою правління банку Дубілет О.В. На підтвердження направлення йому вказаного листа додано реєстр № 531 у переліку з 33 адресатів зазначений і ОСОБА_3

Посилався на п. 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 638, 654, частину 1 статті 15 Цивільного кодексу України просив визнати незаконним збільшення в односторонньому порядку з 01 листопада 2008 року та з 01 лютого 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки з 14,04 % річних до 27,48 % річних за користування кредитом, а також відсоткової ставки з 33,48 % річних до 60,36 % річних, що сплачується у випадку порушення умов п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, згідно кредитного договору №zpbnAK 19360042 від 01 листопада 2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

Зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок суми заборгованості по кредитному договору №zpbnAK 19360042 від 01 листопада 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 з врахуванням відсоткової ставки в розмірі 14,04 % річних та відповідно 33,48 % річних.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним збільшення в односторонньому порядку з 01 листопада 2008 року та з 01 лютого 2009 року публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» відсоткової ставки з 14,04 % річних до 27,48 % річних за користування кредитом, а також відсоткової ставки з 33,48 % річних до 60,36 % річних, що сплачується у випадку порушення умов п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, згідно кредитного договору №zpbnAK 19360042 від 01 листопада 2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

Зобов'язано публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок суми заборгованості по кредитному договору №zpbnAK 19360042 від 01 листопада 2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та ОСОБА_3 з урахуванням відсоткової ставки 14,04 % річних за користування кредитом та 33,48 річних, що сплачується у випадку порушення умов п. 1.1., 2.2.4, 2.3.3 договору, згідно умов кредитного договору №zpbnAK 19360042 від 01 листопада 2006 року.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави 1102,4 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено 01.11.2006 року, тобто до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, згідно з якою встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, які набрали чинності 10 січня 2009 року.

Разом з тим, збільшення в односторонньому порядку розміру процентів за кредитним договорам повинно відбуватися в суворій відповідності з додержанням установленої ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та кредитним договором процедурою.

Судом встановлено, що 01.11.2006 року позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №zpbnAK 19360042, яким передбачено надання ОСОБА_3 кредитних коштів у розмірі 73 742,00 грн. для купівлі автомобіля, а також 33 422,09 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі - 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 3,2 цього договору також передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, у розмірі 2,79 % на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а.с.5-6).

Пунктом 2.3.1 договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Із розрахунку заборгованості за договором №zpbnAK 19360042 від 01.11.2006 року видно, що ОСОБА_3 нараховувались до 31.10.2008 року поточні відсотки за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік та 33,48 % на рік на прострочену заборгованість у зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань. З 01.11.2008 року поточні відсотки за користування кредитом змінилися на 17,04 % на рік та відсотки на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом змінилися на 33,48 % на рік та нараховувались в такому розмірі до 27.01.2009 року (а.с.10-12).

Представники відповідача надали суду копію листа від 05.09.2008 року, який адресовано ОСОБА_3, що мешкає за адресою: Бердянський район, вул. Свободи, буд. 29, Запорізька область, с. Дмитрівка в якому зазначено, що згідно кредитного договору №zpbnAK 19360042 від 01.11.2006 року починаючи з 01 листопада 2008 року, відсоткова ставка за цим договором буде складати 17,04 % на рік (а.с.37), але лист не містить інформації про збільшення відсотків на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом на 33,48 % на рік. Відповідач не надав суду жодного доказу, який підтверджує направлення та вручення цього листа адресату.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за таких обставин збільшення відсотків не відповідає вимогам закону та кредитного договору №zpbnAK 19360042 від 01.11.2006 року, оскільки відповідач в порушення п. 2.3.1 договору не надіслав та не вручив позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Доводи апелянта, що реєстр відправки позивачу листа від 05.09.2008 року щодо підвищення відсоткової ставки не зберігся у зв'язку зі спливом строку зберігання колегією суду до уваги не приймається, належного доказу, який би підтверджував знищення реєстру відправлень суду не було надано.

Починаючи з 01.02.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно змінює відсотки шляхом їх збільшення і призначає до виплати з 01.02.2009 року поточні відсотки за користування кредитом у розмірі 27,48 % на рік та відсотки на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом на 60,36 % на рік (а.с.10-12).

Наданий суду лист від 25.12.2008 року за твердженням представників відповідача був направлений ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу: АДРЕСА_1 містить повідомлення про те, що починаючи з 01.02.2009 року відсоткова ставка за кредитним договором № zpbnAK 19360042 від 01.11.2006 року, який ОСОБА_3 уклав з ПриватБанком складатиме 27,48 % на рік. Відсоткова ставка/пеня у разі невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором змінюється відповідно до зміни відсоткової ставки по кредиту (а.с.13). Доказів, які підтверджують вручення цього листа ОСОБА_3 суду надано не було.

На підтвердження направлення боржнику листа від 25.12.2008 року ПАТ «ПриватБанк» надало суду копію реєстру відправлення листів на замовлення №531 від 07.01.2009 року, який містить інформацію під порядковим номером 18 про направлення ОСОБА_3 документа №17508 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14). Відправленням цього листа займалось товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИН-Ц» на підставі договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.06.2007 року та додаткової угоди №1 до нього від 10.07.2007 року (а.с.38-40).

Даючи оцінку цьому доказу,суд першої інстанції правильно зазначив, що реєстр не містить відомостей про те, який саме документ направлено адресату. У листі від 25.12.2008 року не зазначено номер, а за реєстром боржнику направлено лист №17508. Надана суду копія реєстру містить штамп ДП ПЗ «Укрпошта» від 08.01.2008 року про прийняття для відправки листів, що зазначені в реєстрі, але сам лист виготовлено вже після зазначеної дати, а саме 25.12.2008 року. Зазначений реєстр складається з двох окремих листів і відсутні докази, що ці листи є складовими одного документу, а саме реєстру №531.

Для усунення цих протиріч на підставі ст. 64 ч. 2 ЦПК України суд за клопотанням представника позивача зобов'язав представників ПАТ КБ «ПриватБанк» надати оригінал реєстру №531, але вимога суду виконана не була з посиланням на те, що оригінал було знищено за закінченням терміну зберігання, без надання доказів, які цю обставину підтверджують.

За таких обставин, суд першої інстанції приавльно зазначив, що наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» реєстр №531 від 07.01.2009 року не може підтверджувати направлення ОСОБА_3 листа від 25.12.2008 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не додержано встановленої ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п. 2.3.1 кредитного договору процедури повідомлення позичальника про збільшення відсоткової ставки, оскільки таке повідомлення не було вручено ОСОБА_3

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 знав про підвищення відсоткової ставки та був з нею згоден, оскільки продовжував погашати заборгованість суд не може взяти до уваги, оскільки воно засновано на припущеннях. Із розрахунку заборгованості (а.с.10-12) видно, що ОСОБА_3 частково виконував зобовязання за договором, але представниками відповідача не доведено, що погашення заборгованості відбувалося з урахуванням збільшеної відсоткової ставки за кредитним договором.

Слід також зауважити, що оспорюваний договір не містить прямої вказівки про право банку змінювати крім основної відсоткової ставки (п. 1.1.) також ставку за невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором (п. 3.2).

Колегія суддів, з урахуванням вимог ст.253, 256, 261 ЦК України, погоджується з висновком суду, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено пропуск позивачем строку позовної давності. Апелянтом не надано належних та допустимих доказів повідомлення ОСОБА_3 про збільшення процентної ставки, а в судовому засіданні встановлено, що позивач довідався про це тільки у 2015 році отримавши позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» та додатки до неї, які містили розрахунок заборгованості зі збільшеною відсотковою ставкою (а.с.7-12).

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: