АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1435/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа обслуговуючий кооператив "Івушка" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 третя особа обслуговуючий кооператив "Івушка" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що у 2002 році організовано обслуговуючий кооператив «Івушка» і сторони є його членами.

На виділених земельних ділянках сторони звели будинки для оздоровлення, які є власністю кооперативу.

Відповідно до п. 2.9 статуту кооперативу, член кооперативу зобов'язаний дотримуватись статуту кооперативу; не проводити ніяких робіт по влаштуванню електропроводок і встановленню додаткових енергоспоживачів та їх ремонту без участі відповідальної особи за енергогосподарство; не проводити дій, направлених на шкоду кооперативу.

ОСОБА_7 не виконував вказані обов'язки належним чином, у зв'язку з чим 1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа. У результаті пожежі був пошкоджений і його будинок, а саме: повністю знищено оздоблення фасаду, дах, частково знищені стіни, пошкоджено оздоблення віконних та дверних отворів, частково пошкоджено внутрішнє оздоблення. На потенційно придатних для відновлення конструктивних елементів будівлі, що залишились після пожежі, присутні сліди горіння та зволоження в результаті гасіння пожежі.

Позивач, вважаючи винним у даній пожежі ОСОБА_7, просив стягнути з нього на свою користь 235 974 грн. 53 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Зокрема, зазначав, що протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що останній не забезпечив належну пожежну безпеку будинку, яким він користується. Також вказав, що між протиправною поведінкою відповідача і завданням позивачу шкоди існує причинний зв'язок. В разі забезпечення відповідачем пожежної безпеки, позивачу не було б завдано матеріальної шкоди. В ході розгляду справи ОСОБА_7 не спростував презумпцію невинуватості, а посилання на те, що пожежа виникла із вини третіх осіб матеріалами справи не підтверджена. Кримінальне провадження закривалось декілька разів у звязку з відсутністю будь-яких доказів підпалу. А тому, матеріальну відповідальність перед позивачем повинен нести відповідач, а не інші особи.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд зазначив, що пошкоджений будинок не належить на праві власності ні кооперативу «Івушка», ні ОСОБА_6 та прийшов до висновку про відсутність неправомірних дій саме відповідача, причинного звязку та вини відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м.Черкаси від 14 серпня 2002 року №453 було зареєстровано обслуговуючий кооператив «Івушка»

Відповідно до п.1.7 статуту обслуговуючого кооперативу «Івушка», затвердженого загальними зборами членів кооперативу від 31 липня 2009 року, головним завданням кооперативу є оздоровлення членів кооперативу. На виділеній кооперативу земельній ділянці кожен член кооперативу збудував садовий будинок для відпочинку та оздоровлення. Садові будиночки для оздоровлення збудовані з деревяних конструкцій та не є капітальним будівництвом, а тому не підлягають реєстрації. (а.с. 30-36)

ОСОБА_6 з 14 серпня 2002 року є членом обслуговуючого кооперативу «Івушка» та має у користуванні будиночок для оздоровлення та відпочинку під № 16. По сусідству з його будиночком розташований будиночок для оздоровлення та відпочинку члена обслуговуючого кооперативу «Івушка» ОСОБА_7

1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач виникла пожежа, яка поширилася і на належний позивачу будиночок та майно, яке було у ньому.

На підставу своїх позовних вимог ОСОБА_6 зазначив, що він та ОСОБА_7 є членами обслуговуючого кооперативу «Івушка» та в результаті винних дій відповідача сталася пожежа, що пошкодила йому його будинок.

Суд першої інстанції обгрунтовано не погодився з даним твердження позивача та зазначив, що право власності на вказаний будинок не оформлений відповідно до вимог чинного законодавства ні за ОСОБА_6, ні за кооперативом «Івушка».

Згідно довідки голови обслуговуючого кооперативу «Івушка» ОСОБА_8 від 25 грудня 2015 року №24 вбачається, що будинки, які були побудовані на прибережній смузі р.Дніпро та були пошкоджені пожежею 1 лютого 2015 року не перебувають ні на балансі ні у власності кооперативу «Івушка». Земельна ділянка, на якій вони знаходились, в оренді обслуговуючого кооперативу «Івушка» не перебуває. (а.с. 199)

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Оскільки ні кооперативом «Івушка», ні ОСОБА_6 не надано доказів, які свідчать про їх право власності на вказаний будинок, тому, висновок суду стосовно неналежності їм пошкодженого будинку на праві власності та користування ним всупереч діючого законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_6 не наведено доказів, які б свідчили про неправомірність саме дій відповідача, про причинний зв'язок та вину у спричиненні йому шкоди саме відповідачем.

В акті про пожежу від 1 лютого 2015 року вказано, що причина пожежі встановлюється. (а.с. 208)

4 лютого 2015 року ОСОБА_7М звертався до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області із заявою про умисне знищення будинку №14 вчинене шляхом підпалу, яка була занесена до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження № 0000525 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. (а.с. 99)

На даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування щодо встановлення особи, яка вчинила умисний підпал будинку №14, що підтверджується інформацією від 24 грудня 2015 року №1224 Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області. (а.с. 217)

Технічним висновком №05/В/01.02.2015 встановлено, що осередок пожежі, яка сталася 1 лютого 2015 року дачному будинку №14, що знаходиться за адресою Черкаська область м.Черкаси вул.Дахнівська, 10 встановити неможливо через повне руйнування легких конструкцій. Пожежа виникла внаслідок занесення стороннього джерела запалювання.(а.с. 200-205)

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки позивач не довів вини ОСОБА_7 у спричиненні шкоди.

Ухвалене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять субєктивний характер, зводяться до невірного тлумачення норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа обслуговуючий кооператив "Івушка" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :