Ухвала іменем україни
08 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Парінової І.К.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання дій незаконними, усунення перешкод у користуванні мережами водопостачання та водовідведення, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, обґрунтовуючи вимоги тим, що з серпня 2002 року він та відповідач є співвласниками 210/1000 частки приміщень, розташованих по АДРЕСА_1. У вказаних приміщеннях, у тому числі мережах постачання води, здійснювалися поліпшення, які були здобутком всіх співвласників. У 2012 році частину приміщень було переобладнано у житлові квартири. ОСОБА_5 є власником квартири № 2 та співвласником з позивачем квартири № 1, а позивач, крім цього, - власником квартир № 3 та 4. Прийом житлових приміщень в експлуатацію після переобладнання було здійснено у квітні та вересні 2012 року. Всі квартири в якості інженерного обладнання мали водопровід, каналізацію, електричне оснащення, газопровід, місцеве водяне опалення, що підтверджено технічними паспортами на квартири. Технічні паспорти на будинок станом на жовтень 1998 року також підтверджують наявність інженерного обладнання у всіх частинах нежитлового будинку та єдиного вузла підключення системи водопостачання, каналізації та опалення. Посилаючись на викладене та неправомірність відмови відповідача в наданні згоди, ОСОБА_4 просив визнати дії ОСОБА_5 незаконними та зобов'язати його не чинити перешкоди у підключенні системи водопостачання та водовідведення до квартир шляхом зобов'язання надати згоду на підключення та вільного доступу до спільних мереж у підвальному приміщенні для можливості контролю стану систем водопостачання. Крім того, зазначив, що вказаними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 10 000 грн та просив стягнути з відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у підключенні системи водопостачання та водовідведення до його квартир і надати згоду ОСОБА_4 на підключення та вільний доступ до спільних мереж у підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_1 для можливості контролю стану систем водопостачання. В решті позову відмовлено.

Рішенням Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року змінено в частині покладення обов'язку на ОСОБА_5 Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у підключенні системи водопостачання та водовідведення до належних йому житлових квартир за № 3 та № 4 на підставі відповідних технічних умов без надання погодження в підвальному приміщенні літ. Впд у будинку по АДРЕСА_1.

У частині надання ОСОБА_4 вільного доступу до спільних мереж у підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_1 для контролю стану системи водопостачання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову та передати справу в цій частині на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Встановлено, що станом на 28 грудня 2012 року будинок, розташований по АДРЕСА_1 складається із частин нежитлових приміщень та частини житлових приміщень та належить декільком власникам: 66/1000 частки - ВКФ «Кредо-Стіль», 434/1000 частки - ОСОБА_5, 308/1000 частки - ОСОБА_4, 102/1000 частки виділено в окрему адресу (власника не вказано), 90/1000 переведено в житлові приміщення ОСОБА_6, що підтверджується довідкою бюро технічної інвентаризації від 28 вересня 2015 року.

Крім того, частина нежитлових приміщень переведена в житлові приміщення, так квартири №№ 3, 4 зареєстровані за ОСОБА_4, квартира№ 2 - за ОСОБА_5, а квартира № 1 - за ними обома в рівних частках.

Таким чином, будинок по АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи із положень ст. ст. 356, 358, 382 ЦК України, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність захисту порушеного права ОСОБА_4 як співвласника водопровідних мереж у підвальному приміщенні по АДРЕСА_1 щодо користування спільною мережею водопроводу шляхом зобов'язання відповідача не чинити йому перешкод у підключенні системи водопостачання та водовідведення від існуючої внутрішньобудинкової мережі згідно із затвердженою міським комунальним підприємством «Миколаївводоканал» технічною документацією.

Доводи касаційної скарги про відсутність порушень з боку відповідача прав позивача на отримання послуг водовідведення та водопостачання є безпідставними, були предметом дослідження апеляційного суду та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

М.В. Демяносов

О.В. Ступак