АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2065/16 Справа № 337/1081/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Омеко М. В. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

з участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про розподіл майна, та просила стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості автомобілю ВАЗ 21101, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в сумі 17 000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 28 вересня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі, а саме у січні 2014 року, разом з відповідачем вони придбали за спільні кошти легковий автомобіль ВАЗ 21101, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1. Зазначений автомобіль було зареєстровано на ім'я відповідача.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після припинення шлюбних відносин на вимогу позивача вирішити питання про розподіл автомобіля відповідач відмовився, тому вона вимушена звернутись до суду із позовом про розподіл майна. Про те, що автомобіль проданий, позивач дізналась у липні 2015 року. А оскільки вони із відповідачем з вересня 2014 року не проживали разом та відповідач продовжував користуватися автомобілем, вона навіть не здогадувалась про продаж, крім того, своєї згоди на продаж автомобіля вона не надавала. Отже, відповідач продав спільне майно подружжя без її згоди.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 частину вартості автомобіля ВАЗ 21101, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, у розмірі 17 000 грн., а також понесенні судові витрати у розмірі 243,6 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не врахування обставин у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що 28 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2.

Рішенням Хортицького районного суду від 20 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно рішення суду подружнє життя та ведення домашнього господарства остаточно припинилось із грудня 2014 року.

Судом також встановлено, що у січні 2014 року під час шлюбних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було придбано за 42 700 грн. легковий автомобіль ВАЗ 21101, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3.

Цей автомобіль було зареєстровано на ім'я відповідача, що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА № 298065 від 17 січня 2014 року.

22 листопада 2014 року спірний автомобіль відчужений відповідачем за 34 000 грн., що підтверджується листом № 14/4606 від 16 липня 2015 року ГУМВС України в Дніпропетровській області Управління Державтоінспекції та довідкою-рахунком № ВІА № 930564 від 22 листопада 2014 року, згідно якої легковий автомобіль ВАЗ 21101, 2007 року випуску сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, перереєстровано на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з правом користування ОСОБА_2

До вказаних правовідносин суд обґрунтовано застосував ст. 61, ч. 1 ст. 63, ч. 1, 3 ст. 65, 70, 71 СК України та врахував роз'яснення, викладені у п. 22, 25, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Врахувавши ці норми права, обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що придбаний під час шлюбу автомобіль є спільною сумісною власністю сторін. Оскільки ОСОБА_2 здійснив його відчуження без належним чином оформленої згоди ОСОБА_3, яка має право на ? частину автомобіля, у відповідності до вимог ст. 70 СК України, а тому суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та задовольнив їх.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при ухваленні рішення не врахував, що фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з грудня 2014 року, спірний автомобіль було продано у листопаді 2014 року, тобто під час перебування у шлюбних стосунках, а гроші від продажу автомобіля були витрачені на потреби сім'ї, - необґрунтовані та не підтверджені належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст. 57-60, 64 ЦПК України.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч.3 ст. 65 СК України, для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Доказів того, що позивач, яка має право на ? частину автомобіля, надавала письмову згоду на продаж спірного автомобіля, у матеріалах справи немає, що свідчить про порушення її прав відповідачем, який без згоди позивача продав цінне майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Також відсутні докази про те, що внаслідок відчуження автомобіля гроші були потрачені на потреби сім'ї. Крім того, після відчуження відповідач має право на користування автомобілем, що свідчить про те, що відчуження проведене лише із метою виведення спірного автомобіля із складу спільного майна подружжя.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: