АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6106/16 Справа № 201/3957/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Дніпро

12 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватний нотаріус ДМНО Черниш Євген Володимирович про визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року зупинено провадження у даній справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про переведення боргу /а.с. 82-83/.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали /а.с. 87-89/.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з передачею питання для подальшого розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики /а.с.2-5/.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 26 березня 2015 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики, до якого також 02 жовтня 2015 року було внесено зміни відповідно до додаткової угоди №1.

Також 02 жовтня 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачем було укладено договір переведення боргу за договором позики від 26 березня 2015 року.

Посилаючись на неналежне виконання новим боржником своїх зобов'язань за спірним договором позики ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про переведення боргу та ухвалою судді від 13 квітня 2016 року у прийнятті даної заяви було відмовлено /а.с.51/.

Також під час розгляду даної справи відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики /а.с.54-59/. Дані вимоги були прийнятті та об'єднані в одне провадження з первісними позовними вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року відкрито провадження по цивільній справі №201/5341/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3В про визнання недійсним договору про переведення боргу.

В червні 2016 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі посилаючись на неможливість її розгляду до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про переведення боргу /а.с.72-73/.

Задовольняючи дане клопотання суд першої інстанції погодився з наведеними доводами представника відповідача та прийшов до висновку, що перелічені вище справи є взаємопов'язаними та дана цивільна справа не може бути розглянута до вирішення іншої, оскільки у разі задоволення судом позовних вимог ОСОБА_5 та визнання недійсним договору про переведення боргу, зміняться суттєві обставини по справі. Отже дані обставини вказують на обов'язок суду у відповідності до вимог ст. 201 ЦПК України зупинити провадження у справі. Проте з даними висновками колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що до даного провадження вже було прийнято зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору позики, які на думку суду є взаємопов'язані, оскільки виникають з одних правовідносин та не можуть розглядатись окремо виходячи з того, що задоволення зустрічних вимог може виключити задоволення первісного позову.

Також у даній справі суддя вже прийняв рішення щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовивши у їх прийнятті своєю ухвалою від 13 квітня 2016 року.

Щодо зміни суттєвих обставин по справі та процесуального статусу сторін при розгляді даної справи без урахування іншої слід зазначити, що процесуальним законодавством передбачено перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та порядок апеляційного оскарження. Тому підстави зазначені у заяві про зупинення провадження по справі свідчать лише про збільшення тривалості розгляду даної справи, чим призводить до порушення встановлених строків Цивільним процесуальним кодексом, які є обов'язковими для дотримання судами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для зупинення провадження по даній справі не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Петешенкова М.Ю.