Провадження № 6/344/91/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Хоростіля Р.В.,

секретаря Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернулася в суд з зазначеним поданням, в обґрунтування якого покликалася на те, що на виконанні у відділі ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 49317528 з виконання виконавчого листа № 344/17037/14-ц, виданого 12.03.2015р. Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в розмірі 783314грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654грн.

Зазначила, що нею 13.11.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику рекомендованим листом. Також, 13.11.2015р. направлено вимоги до реєструючих право власності органів та установ з проханням повідомити про наявність нерухомого майна, зареєстрованих транспортних засобів, наявність власності на землю, наявності пенсійного забезпечення у боржника. 23.11.2015р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору; постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, та направлено боржнику вимогу з проханням зявитися до ВДВС для дачі пояснень з приводу невиконання рішення суду, однак боржник на дану вимогу не зявився. 30.11.2015р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.12.2015р. здійснено вихід за місцем проживання боржника, де встановлено, що двері зачинені і ніхто не відчиняє. Дані обставини ускладнюють та унеможливлюють виконання рішення суду. Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України.

Крім цього, 26.01.2015р. здійснено вихід за місцем проживання боржника, де встановлено, що двері зачинені і ніхто не відчиняє. 29.01.2016р. направлено вимогу боржникові з проханням зявитися до ВДВС для дачі пояснень з приводу не виконання рішення суду, однак боржник на дану вимогу не зявився, у звязку з чим 10.02.2016р. винесено постанову про примусовий привід через органи внутрішніх справ, яка в свою чергу не виконана, так як при неодноразових відвідуваннях двері ніхто не відчиняє та на залишені повідомлення ніхто не реагує.

Державний виконавець вважає, що наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, тому з метою повного та належного виконання виконавчого листа просила тимчасово обмежити в праві виїзду за межі території України ОСОБА_2

Державний виконавець в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд подання без її участі.

Вивчивши матеріали подання та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Права та обовязки державного виконавця передбачено ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». П. 18 ч. 3 цієї ж статті закріплено право державного виконавця, у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Виходячи зі змісту даної норми права, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника застосовується судом у випадку встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Крім цього, подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається негайно тільки з участю державного виконавця, а з огляду на положення ст.ст.10, 60 ЦПК України саме на державного виконавця покладено обовязок доказування факту саме ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, з матеріалів подання вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № №344/17037/14 року, виданий 12.03.2015р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в розмірі 783314грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 3654грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 13.11.2015р. відкрито виконавче провадження, а постановою від 30.11.2015р. накладено арешт на все майно що належить ОСОБА_2 в межах суми боргу та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, зроблено запити в реєструючі органи.

В той же час подання державного виконавця мотивовано тим, що наявність в ОСОБА_2 невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по вказаному вище виконавчому листу.

Однак, із наданих державним виконавцем документів не встановлено правових підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а саме: не встановлено факту ухилення боржника від виконання зобовязань. Надані ж державним виконавцем документи свідчать про факт наявності зобовязання, однак не про факт ухилення останнього від його виконання.

Так, ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення вказаного подання немає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 208-210, 217, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Р.В. Хоростіль