Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Писаної Т.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 14 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ІКАР-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк професійного фінансування» (далі - ПАТ «Банк професійного фінансування»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № КА-60/2/08, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у розмірі 8 602 дол. США зі сплатою 11,8 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 14 липня 2015 року.

Зазначало, що 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів № 1, відповідно до умов якого ПАТ «Банк професійного фінансування» передало, а ПАТ «Альфа-Банк» отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Вказувало, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2010 року з відповідача за вказаним договором було стягнуто заборгованість в розмірі 9 975,84 дол. США. Однак зазначало, що ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, у зв'язку з чим у нього станом на 11 серпня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 702,24 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 11 серпня 2014 року складала 9 006 грн 91 коп., пеня у розмірі 18 328,18 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України складала 235 076 грн 68 коп., яку позивач і просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначені позивачем обставини вже були встановлені рішенням суду, заборгованість погашена в повному обсязі, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 14 липня 2008 року між АКБ «ІКАР-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Банк професійного фінансування», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № КА-60/2/08, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 8 602 дол. США зі сплатою 11,8 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення 14 липня 2015 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2010 року позов ПАТ «Банк професійного фінансування» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Достроково стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 975,84 дол. США, з яких 8 025,64 дол. США суми неповернутого кредиту, 975,10 дол. США суми нарахованих та несплачених процентів, 950,20 дол. США суми пені за неповернення кредиту, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 16 серпня 2010 року становило 78 709 грн 38 коп.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Мойсеєнко В.В. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа також встановлено, що судове рішення про задоволення вимог кредитора виконано боржником у повному обсязі.

06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів № 1, згідно з умовами якого ПАТ «Банк професійного фінансування» передало, а ПАТ «Альфа-Банк» отримало право вимоги за кредитними договорами.

Згідно з додатком № 3 до вказаного договору купівлі-продажу кредитних портфелів № 1 ПАТ «Банк професійного фінансування» передало ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за договором № КА-60/2/08.

Як новий кредитор ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № КА-60/2/08.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі. Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що досліджені під час судового розгляду письмові докази спростовують вимоги позивача щодо наявності заборгованості відповідача перед новим кредитором.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що судовим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, яке набрало законної сили, вже встановлено, що відповідач ОСОБА_3 виконав свої зобов'язання перед кредитором за кредитним договором від 14 липня 2008 року № КА-60/2/08, включаючи суму дострокового повернення кредиту, суму нарахованих та несплачених процентів і суму пені, та відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, ці обставини додатковому встановленню та доказуванню не підлягають.

Обставини встановлені у вищевказаному рішенні відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України мають преюдиційне значення.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильних висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначені позивачем обставини вже були встановлені рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем були виконані в повному обсязі.

Отже, зазначених висновків суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржених судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів з їх оцінкою, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К.Парінова

Т.О. Писана

О.В. Ступак