УхвалА

іменем україни

13 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 31 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк передав їй грошові кошти у розмірі 250 тис. грн, зі сплатою 12,0 % річних, строком до 31 жовтня 2017 року. 31 жовтня 2013 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банкомта ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з ОСОБА_4 відповідати перед банком за виконання зобов'язання по вказаному кредитному договору.

Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на вимоги не реагували, унаслідок чого станом на 25 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 236 266 грн 77 коп., з яких: заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 228 776 грн 29 коп.; заборгованість за відсотками з урахуванням 3 % річних у розмірі 2 381 грн 89 коп.; пеня за прострочення сплати процентів та кредиту у розмірі 5 108 грн 59 коп.

Ураховуючи викладене, ПАТ «ВТБ Банк» просило суд стягнути на його користь у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 236 266 грн 77 коп.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2016 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «ВТБ Банк» 236 266 грн 77 коп. заборгованість за кредитним договором від 31 жовтня 2013 року, що виникла станом на 25 липня 2014 року, та 2 362 грн 68 коп. судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором і судових витрат та стягнення з ОСОБА_4 судових витрат скасовано, а у частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по кредитному договору від 31 жовтня 2013 року змінено. Зменшено суму боргу до 234 992 грн 90 коп. У задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за вказаним кредитним договором відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й відмовити у задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк».

Інші учасники процесу судові рішення не оскаржили.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ПАТ «ВТБ Банк», суди (апеляційний суд зменшив суму боргу з урахуванням позовної давності), вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, норми ЦК України про позовну давність, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позичальник, ОСОБА_4, за кредитним договором належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за вищевказаним договором.

Сума заборгованості за спірним кредитним договором обчислена згідно вимог закону, умов договору та праведних виплат.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При цьому посилання на непереборну силу, унаслідок чого неналежним чином виконувався договір, є безпідставними.

Посилання касаційної скарги про те, що районний суд розглянув справу без належного повідомлення відповідачів, не є підставою для скасування законного й обґрунтованого рішення апеляційного суду, оскільки відповідач ОСОБА_5 судові рішення не оскаржив, повноважень заявнику на представлення його інтересів не подав. Крім того, ОСОБА_4 мала можливість реалізувати свої процесуальні права при апеляційному перегляді справи, так як у силу ст. 307 ЦПК України апеляційний суд не має повноважень з цих підстав на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

С.П.Штелик