Справа № 285/4562/15-ц
провадження № 2/0285/104/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.02.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на гараж № 169 за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Ю. Глухова, 65-Б.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 04.09.1997 року помер їх батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, серед якої земельна ділянка та гараж, що був збудований до 1984 році, і за життя ОСОБА_4 не оформив право власності на нього. 20.11.2015 р. позивачами отримано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний гараж позивачам було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивачі просять суд визнати за ними право власності на вказаний гараж.

У судове засідання з'явився представник позивачів, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Новоград-Волинської міської ради.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкоємцями померлого за законом є позивачі у справі, які прийняли спадщину та з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 04.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 244656 (а.с.6).

Відповідно до заяв ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 04.09.2014 року, вони відмовились від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2. (а.с. 7, 8)

Таким чином, частка ОСОБА_2 у праві на спадщину складає 3/4, частка ОСОБА_3 1/4.

Судом встановлено, що позивачі 20.11.2015 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 169 площею 0,0025 га, яка розташована по вул. Ю. Глухова, 65-Б м. Новоград-Волинський, а саме ОСОБА_2 успадкувала 3/4 частки, а ОСОБА_3 1/4 частку. (а.с. 14)

Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № 169, що розташований по вулиці Ю. Глухова, 65-Б м. Новоград-Волинський після смерті ОСОБА_4, померлого 04.09.2014 року, оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно технічного паспорту спірний гараж був побудований до 1984 року (а.с.18).

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 ОСОБА_1 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивачі 20.11.2015 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 169 площею 0,0025 га, яка розташована по вул. Ю. Глухова, 65-Б м. Новоград-Волинський (а.с. 14).

Таким чином, позивачі є співвласниками земельної ділянки, на якій збудовано гараж.

Враховуючи викладене, той факт, що земельна ділянка під будівництво гаражу виділена в передбаченому законом порядку, будова відповідає будівельно-технічним нормам, Новоград-Волинська міська рад не заперечує проти задоволення позову, права будь-яких осіб не порушені, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 частки гаража № 169, площею 24,7 кв. м , що розташований по вулиці Юрія Глухова, 65-Б, в м. Новоград-Волинський, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 04.09.2014 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частки гаража № 169, площею 24,7 кв. м , що розташований по вулиці Юрія Глухова, 65-Б, в м. Новоград-Волинський, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 04.09.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.02.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв