Справа № 236/190/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красний Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1, заінтересована особа відділ ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи у певний час,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2015 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2. Заявник повідомляє, що 15.01.2016 року в м. Донецьку Донецької області помер її батько. Заявник отримала на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 лікарське свідоцтво про смерть № 3 від 16.01.2016 року, видане Комунальною установою «Лікувально профілактичний заклад «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька».

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою із зони проведення АТО та на теперішній час зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 2016 року вона звернулась до відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_2, однак територіальним органом ДРАЦС було повідомлено про неможливість здійснити державну реєстрацію факту смерті фізичної особи з причини відсутності у заявника необхідних медичних документів встановленої законодавством України форми.

З огляду на це, ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду задля встановлення факту смерті свого батька ОСОБА_2 із заявою в порядку окремого провадження; просить встановити факт смерті фізичної особи у певний час та зобовязати відділ ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області видати свідоцтво про смерть.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві.

Відділ ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, клопотань про необхідність відкладення розгляду справи не подав; заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було.

Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Відповідно до наданого заявником свідоцтва про народження серії І-НО № 4235967, виданого 20.06.1972 року Пролетарським райбюро ЗАГС м. Донецька, свідоцтва про встановлення батьківства серії І-НО № 273261, виданого 20.06.1972 року Пролетарським райбюро ЗАГС м. Донецька, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,28.06.1960 р. н. (а.с.12).

ОСОБА_3 02.08.1980 року уклала шлюб з ОСОБА_4; після укладення шлюбу змінила прізвище з «Невзорова» на «Лембер» (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 370405, видане органом ЗАГС 02.08.1980 року, а.с. 13)

ОСОБА_2, згідно з копією паспорта громадянки України, наданої заявником, народився 18.09.1931 року в с. Грязне Советського району курської області, РСФСР, був зареєстрований та фактично мешкав за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

ОСОБА_2 в січні 2016 року хворів на гостру серцеву недостатність, гіпертонічну хворобу, переніс повторний інфаркт міокарда. З причини тяжкої хвороби ОСОБА_2 помер 15.01.2016 року в м. Донецьку Донецької області, факт смерті відображено в наданому заявником лікарському свідоцтві про смерть № 3 від 16.01.2016 року, виданому Комунальною установою «Лікувально профілактичний заклад «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м. Донецька» (а.с.14).

ОСОБА_1 зверталась до відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області 27.01.2016 року із заявою про реєстрацію факту смерті свого батька, однак орган ДРАЦС листом від 27.01.2016 року № 135/3.2-01-116 повідомив про неможливість здійснення реєстрації цього факту через невідповідність поданих медичних документів встановленій законодавством України формі, неможливість прийняття до розгляду документів. виданих підприємствами, установами, організаціями на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області (а.с. 15).

Обставини, викладені заявником, підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який пояснив, що є рідним онуком покійного ОСОБА_2, тривалий час жив у м. Донецьку, доглядав за дідусем у звязку із суттєвим погіршенням стану здоровя; дідусь переніс інфаркт та два інсульти, 15.01.2016 року сталось раптове погіршення його стану, після чого ОСОБА_2 був госпіталізований до лікарні № 9 м. Донецька, де ввечері того ж дня і помер.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт смерті; датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що 15.01.2016 року помер ОСОБА_2, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, документів, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2, за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з обєктивних причин.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника ОСОБА_1 від встановлення факту смерті її батька в певний час залежить можливість здійснення нею спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 в порядку окремного провадження про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню.

З приводу заявлених ОСОБА_1 вимог про зобовязання відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах ДРАЦС, не замінює собою документів,що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Територіальний орган ДРАЦС, до якого заявлено вимоги про зобовязання вчинити певні дії, віднесено до числа субєктів владних повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

П.1 ч.1 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Наведене дозволяє дійти висновку про віднесення вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання органу ДРАЦС вчинити певні дії до адміністративної юрисдикції та застосування положень п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України щодо закриття провадження у справі в частині цих вимог.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 208-223, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи у певний час задовольнити частково.

Встановити факт смерті гр. ОСОБА_2 (народився 18.09.1931 року в с. Грязне Советського району Курської області,РСФСР,мешкав за адресою АДРЕСА_2), який помер 15 січня 2016 року в м. Донецьку Донецької області у віці 84 років.

В частині вимог ОСОБА_1 про зобовязання відділу ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області вчинити певні дії провадження у справі закрити, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити заявнику ОСОБА_1 її право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту смерті ОСОБА_2 в певний час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів після проголошення рішення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у випадку подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.02.2016 року.

Суддя -