АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1195/16 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 638/5693/15-ц Доповідач Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за установку лічильників, стягнення частки коштів отриманої економії за ефективності застосування лічильників, стягнення витрат за надсилання поштових повідомлень, індексу інфляції та 3% річних за користування чужими грошовими коштами,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог посилався на те, що він і відповідачка ОСОБА_5 мешкають в будинку №756 у другому підїзді, будинок обслуговується житловим кооперативом «Резеда-7». В жовтні 2010 року виникло питання про доцільність встановлення лічильника теплопостачання з метою економії коштів при сплаті за опалення, але правління кооперативу від встановлення лічильника відмовилося, пояснивши, що у кооперативу не має на це відповідних коштів. У зв'язку з цим були проведені збори жильців 2-го підїзду для вирішення питання щодо встановлення лічильника за власні кошти мешканців під`їзду, які на ці умови погодилися та обрали його відповідальним за укладення договору про розробку технічної документації, придбання лічильника, його встановлення тощо.

05.10.2010 року був складений акт про виготовлення проекту, вартість якого склала 4000 грн., придбане сантехнічне обладнання на суму 7606,83 грн., 10.11.2010 року було здійснено роботи по монтажу лічильника вартістю 4000 грн. та 03.12.2010 року актом № 2749 лічильник було прийнято до експлуатації.

Вартість витрат для кожної квартири підїзду склала по 400 грн. для трьохкімнатної квартири та по 300 і 200 грн. грн. для двохкімнатної і однокімнатної квартири відповідно. Відповідачка ОСОБА_5 від сплати коштів відмовилася, незважаючи на неодноразові звернення.

Просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за установку лічильників в підїзді будинку в сумі 400 грн., частку коштів отриманої відповідачкою ОСОБА_5 економії за ефективність застосування лічильника в сумі 571,67 грн., витрати за надсилання поштових повідомлень в сумі 3,65 грн., індекс інфляції 91,87 грн. без зазначення періоду стягнення та 3% річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 48,80 грн., а також 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні від позовних вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 відмовився, інші вимоги підтримав.

Відповідачка в судове засідання не зявилася.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про задоволення позову. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Вважає, що судом надано однобічну оцінку доказам, на які він посилався.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статей 6, 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Встановлено, що позивач, вважаючи що між ним та відповідачкою існують договірні відносини, звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за встановлення лічильника та стягнення коштів, набутих відповідачкою безпідставно.

Згідно частини 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 існували якісь домовленості щодо встановлення лічильника, інших дій, а також доказів того, що ОСОБА_5 зберігає в себе майно ОСОБА_4 позивачем не надано.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді