У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на час ухвалення судом рішення від 25 липня 2014 року, він не працював і мав нерегулярний дохід, суд вирішив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, однак, зараз його матеріальний стан змінився, він влаштувався на роботу і його заробітна плата відповідно до укладеного договору становить 1 320,00 грн, які повністю йдуть на сплату аліментів. Крім того, він створив нову сім'ю, вдруге зареєстрував шлюб і від цього шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_4, 1957 року народження. Перераховані обставини поставили його у скрутне матеріальне становище, так як відсутні кошти на існування і немає змоги купити найнеобхідніші речі.

З урахуванням наведеного, просив суд зменшити розмір визначений заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 липня 2014 року у розмірі 650,00 грн на неповнолітніх дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та встановити розмір грошових стягнень на утримання дітей 1/3 частини всіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відкликано попередній виконавчий лист.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року рішення суду першої скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення районного суду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції, виходив з того, що позивач ОСОБА_1 повторно одружився, окрім неповнолітніх дітей від першого шлюбу має на утриманні ще одну дитину, сина ОСОБА_3.

Крім того, за його згоди діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали на постійне проживання в Італію, а тому стягнення аліментів у розмірі, визначеному за попереднім рішенням суду, буде порушувати права та законні інтереси його сина.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримує за постійним місцем праці, не дає змогу виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн на кожну дитину, так як в сукупності становить 98% його заробітку.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів погіршення його майнового стану в порівнянні з періодом, коли він не мав постійних заробітків.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що на утриманні позивача знаходиться його мати.

Крім того, судом вірно зазначено, що сама по собі та обставина, що діти позивача в липні 2014 році за його згодою разом з відповідачем ОСОБА_2 виїхали за межі України не свідчить про зміну сімейного чи майнового становища самого позивача.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд правильно встановив характер спірних правовідносин та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову з указаних вище підстав.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова