Справа № 278/1458/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 грудня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.
секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином, -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої скоєнням злочину при цьому зазначає, що 12 червня 2013 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 знаходилась за адресою: АДРЕСА_1, де перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_2, яка в той час була тимчасово відсутня за місцем свого проживання. Перебуваючи у вказаній квартирі у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_2, а саме: гаманця білого кольору, виготовленого із шкірозамінника, який знаходився в сумочці ОСОБА_2
За вчиненні вищезазначені діяння відповідач була притягнута до кримінальної відповідальності.
Позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та подала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлені обставини, які пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої неправомірними діями фізичних осіб.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються вимогами ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, чинними на день їх виникнення.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2013 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 знаходилась за адресою: АДРЕСА_1, де перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_2, яка в той час була тимчасово відсутня за місцем свого проживання. Перебуваючи у вказаній квартирі у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_2, а саме: гаманця білого кольору, виготовленого із шкірозамінника, який знаходився в сумочці ОСОБА_2 в якому знаходилося 6500 гривень та банківська карта «Дельта-банк», з якої в подальшому з банкомату знали кошти в сумі 5000 гривень.
Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 18 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватою у предявленому їй обвинуваченні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 240 годин громадських (а.с.2-4)

Отже вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, враховуючи обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, виходячи з принципу розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн. з відповідача достатній для відновлення немайнових втрат позивача, що відповідає положенню п.п.8.9. постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 218, 221-223 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, п.п.8.9. постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завданої в наслідок злочину матеріальної шкоди в розмірі 11500 гривень, 500 гривень моральної шкоди, а всього на загальну суму 12000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І. В. Зубчук