Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на квартиру за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня

2015 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 10 січня 2004 року по 24 листопада

2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У лютому 2004 року за спільні кошти ними було придбано квартиру по АДРЕСА_1, в якій в подальшому вони проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_6 помер, заповіт на випадок своєї смерті не залишив. Спадкоємицею щодо майна померлого ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_5, відповідач у справі. Вважала, що вказана квартира є спільним сумісним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а тому підлягає поділу в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України.

Ураховуючи наведене, просила встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 10 січня 2004 року, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 серпня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

7 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди прийшли до правильного висновку, що позивачем ОСОБА_4 не надано належних доказів на підтвердження проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства з 10 січня 2004 року по 18 лютого 2004 року, тобто на час придбання спірної квартири, а відтак не може бути визнано право власності на квартиру.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук