Справа № 682/2287/15-ц
Провадження № 2/682/21/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

з участю позивача ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 5 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладеної між ним та ПАТ «УкрСиббанк» та про визнання недійсною додаткової угоди №3 від 5 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладеної між ним та ПАТ «УкрСиббанк». Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01 червня 2006 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого йому було надано кредит в розмірі 20000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13% річних.

Під час ознайомлення із кредитною справою у квітні 2015 року йому стало відомо, що 05 лютого 2009 року до вказаного договору укладалися додаткові угоди №2 та №3. Вищевказаних угод він не підписував.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитними зобов»язаннями до своїх боржників, в тому числі і за його кредитом.

Оскільки додаткові угоди до кредитного договору були укладені не ним і не відповідають його внутрішній волі, тому підлягають визнанню недійсними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві і пояснив, що угоди №2,3 від 5 лютого 2009 року він не укладав з ПАТ «УкрСиббанк» та їх не підписував.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві і додатково пояснила, що пояснення позивач про те, що він не укладав з банком додаткових угод №2,3 об»єктивно підтверджується висновком експертизи, тому просить задоволити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнала і пояснила, що під час розгляду справи за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 не заявляв про те, що додаткові угоди №2,3 підписані не ним, хоча і мав таку можливість. Крім того, він знав про ці угоди, оскільки в подальшому в нотаріальному порядку вносилися зміни до договору іпотеки. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 01 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 20000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13% річних.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитними зобов»язаннями до своїх боржників, в тому числі і за кредитом ОСОБА_1

Таким чином відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов»язанні.

Крім того встановлено, що 05 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди №2 та №3 до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт укладення ним з ПАТ «УкрСиббанк» вказаних додаткових угод, посилаючись на відсутність свого волевиявлення на укладення таких угод та відсутність свого підпису на оспорюваних угодах.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 3 цієї статті встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вбачається з висновку почеркознавчої експертизи №244п від 21.12.2015 року, підписи у графах «Позичальник» на додатковій угоді №2 від 05 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року та на додатковій угоді №3 від 05 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.73-77).

Вчинення підпису на оспорюваному договорі іншою особою, свідчить про відсутність волевиявлення та внутрішньої волі сторони, в цьому випадку ОСОБА_1 на укладення такого договору.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Наведене дає підстави вважати позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними додаткових угод №2,3 від 05 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, підставними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягав сплаті на день пред»явлення позову, оскільки позивач звільнявся від його сплати.

Крім того, з відповідача відповідно до ст.79,88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача понесені ним витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 900 грн. 48 коп., які підтверджуються довідкою рахунком про розрахунок вартості експертизи, квитанцією №78 від 12 листопада 2015 року про сплату ОСОБА_1 коштів в сумі 900 грн. 48 коп. за проведення експертизи (а.с.51,69).

Керуючись ст.8, 10, 14, 18, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 5 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладену між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 5 лютого 2009 року до кредитного договору №0 від 01 червня 2006 року, укладену між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 900 грн. 48 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Роїк В. П.