Справа № 494/233/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Березівського районного суду Одеської області від 18.05.2016 року «Про розподіл спільного майна подружжя» та розяснення змісту виконавчого листа №494/233/16-ц ,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення рішення Березівського районного суду Одеської області від 18.05.2016 року «Про розподіл спільного майна подружжя» та розяснення змісту виконавчого листа №494/233/16-ц.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та доданими до неї документами, матеріалами цивільної справи, суд встановив, що Березівським районним судом Одеської області 18.05.2016 року винесено рішення по справі №494/233/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя. На підставі цього рішення суду було видано виконавчий лист від 06 червня 2016 року. Вказане рішення та виконавчий лист ОСОБА_1 просить розяснити.

Щодо розяснення змісту виконавчого листа №494/233/16-ц, то суд вважає зазначити наступне:

Згідно ч.1ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Частиною 2ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави вважати, що положення ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" щодо роз'яснення змісту виконавчого документу стосується не виконавчих листів, виданих на підставі судових рішень, а виконавчих документів виданих іншими органами (посадовими особами).

Також, Розділом VI Цивільно-процесуального кодексу України не передбачено роз'яснення змісту виконавчого листа судом в процесі виконання судового рішення. Якщо рішення суду не зрозуміло стягувачу або державному виконавцю, вони можуть звертатися до суду з заявою про роз'яснення рішення суду.

Оскільки роз'яснення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством України, суд доходить висновку про відмову у прийнятті заяви в частині роз'яснення судом змісту виконавчого листа.

Щодо розяснення рішення суду від 18 травня 2016 року, то суд вважає зазначити наступне:

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Відповідно до ч. 1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

З матеріалів справи №494/233/16-ц вбачається, що подавши позовну заяву позивачем викладено позовні вимоги у редакції, які відповідають резолютивній частині рішенню суду, а тому з урахуванням положень ч.4 ст.10, ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; вийти за межі заявлених позовних вимог суд не вправі. Рішення суду є чітким та зрозумілим, його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення, таким чином, наведене рішення суду не потребує роз'яснення, у зв'язку із чим суд доходить висновку про відсутність правових підстав для розяснення рішення суду, а заява в частині роз'яснення рішення суду визнається як така, що заявлена безпідставно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 221 ЦПК України, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 в частині розяснення змісту виконавчого листа по справі №494/233/16-ц.

Заяву ОСОБА_1 в частині розяснення рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з моменту отримання ухвали.

Суддя І.А. Римар