Справа № 604/880/16-ц
Провадження № 2-о/604/52/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Козак І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Підволочиська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись не те, що 13 червня 2016 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дорофіївської сільської ради та належала спадкоємцю на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради від 20 серпня 2001 року, а також житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Дорофіївка згідно договору купівлі-продажу від 03 грудня 1992 року № 3465. Після смерті батька заявник є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Проте при зверненні до Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із розбіжністю у правовстановлюючих документах у записі прізвища спадкодавця: так, у державному акті прізвище власника земельної ділянки «Сухинюк» не відповідає прізвищу померлого у свідоцтві про смерть, у якому вказано «Сухінюк». Крім того вказано, що із предявлених спадкоємцем документів не можливо встановити родинні звязки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Зазначені обставини позбавляють заявника права на отримання спадщини. Враховуючи наведене, просить встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю Р1№ 651158 на право власності на земельну ділянку площею 3,17 га, виданого 23 серпня 2001 року на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради від 20 серпня 2001 року на імя ОСОБА_3 - ОСОБА_2, а також факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_2, померлий 13 червня 2016 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, під час розгляду справу заявник подала заяву про уточнення заявлених вимог та просить додатково встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одна і таж особа.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала в повному

обсязі, пояснила, що встановлення даних фактів необхідне їй з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2, а тому просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Підволочиська селищна радаПідволочиського району в судове засідання не зявився, проте подали заяву, згідно яких справу просять розглянути без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують .

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти :

ОСОБА_2 помер 13 червня 2016 року в сел. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ИД № 209447, видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної 14 червня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 3,17 га, розташована на території Дорофіївської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта Р2 № 699356, від 23 серпня 2001 року, виданого на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради народних депутатів від 20 серпня 2001 року на імя ОСОБА_3, а також житловий будинок з надвірними будівлями в с. Дорофіївка згідно договору купівлі-продажу від 23 грудня 1992 року.

У відповідності до заповіту, посвідченого сільським головою с. Дорофіївка 21 жовтня 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 заповів усе належне йому майно дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,17 га після смерті ОСОБА_2, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у предявлених документах свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть спадкодавця існують розбіжності, котрі не дають можливості підтвердити родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлим 13 червня 2016 року, якому належала земельна ділянка площею 3,17 га. Також, у державному акті Р1№ 651158 прізвище власника не відповідає прізвищу померлого згідно свідоцтва про смерть.

З пояснень заявника встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою Підволочиської селищної ради № 49 від 27 липня 2016 року. Проте, у звязку із розбіжностями у документах у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки їй відмовлено.

Так, у відповідності до свідоцтва про народження І-ИД № 218728,виданому ПОВТОРНО14 липня 2015 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб 04 квітня 2012 року, прізвище дружини до одруження - ОСОБА_2. Шлюб розірвано 07 жовтня 1993 року, актовий запис № 62.

Таким чином судом встановлено невідповідність запису «Сухинюк Петро Андрійович», у свідоцтві про народження дочки, до запису «Сухінюк Петро Андрійович», у всіх інших належних йому документах, що ставить під сумнів родинні звязки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Однак, будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є тіткою заявника, ствердила, що ОСОБА_2, який помер 13 червня 2016 року, є батьком ОСОБА_1

Разом з тим, із свідоцтва про народження V-УР № 0720826 виданого 17 квітня 1966 року Снігурівським рай бюро ЗАГС Миколаївської області, запис у якому вчинений на російській мові, убачається, що ОСОБА_8 народилась 16 березня 1966 року в м. Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, батьками її є ОСОБА_2 та ОСОБА_9. Таке ж прізвище «Сухінюк Петро Андрійович» зазначене у свідоцтві про його народження VІ-УР № 636404 від 14 лютого 1961 року, та у свідоцтві про одруження ІІ-ЯК № 0828028 від 17 квітня 1966 року, вчинених російською мовою рай бюро ЗАГС Миколаївської області.

Також, з довідки Підволочиської селищної ради № 49 від 27 липня 2016 року вбачається, що на день смерті гр. ОСОБА_2, померлого 13 червня 2016 разом з ним в житловому будинку №10 по вул.. Підлан в с.Дорофіївка Підволочиського району була зареєстрована і проживала дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, як убачається з державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 651158, виданого 23 серпня 2001 року на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради від 20 серпня 2001 року - імя власника земельної ділянки площею 3,17 га, розташованої на території Дорофіїівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зазначено -ОСОБА_3.

Проте, у предявлених суду документах, зокрема у державному акті, свідоцтві про смерть, заповіті імя та по батькові спадкодавця ОСОБА_10 є ідентичними, що свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, одна і та ж особа.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року суд, на підставі п. 6 ст .256 ЦПК, може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких , що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту. страхового свідоцтва (Полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що встановлення факту належності Державного акта Р1 № 651158 на право приватної власності на землю площею 3,17 га, розташовану на території Дорофіївської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 23 серпня 2001 року на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради народних депутатів від 20 серпня 2001 року на імя ОСОБА_3 - ОСОБА_2, а також встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 а саме, що померлий 13 червня 2016 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 - відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, зокрема отримання свідоцтва про право на спадщину, тому, відповідно до ст. 256 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення слід задовольнити.

Разом з тим у задоволенні заяви в частині встановлення факту, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одна і таж особа - слід відмовити за безпідставністю, оскільки у відповідності до судової практики ВС України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають

юридичне значення для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 256,257,259,294,296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.

Встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю Р1№ 651158, виданого 23 серпня 2001 року на підставі рішення позачергової сесії ІІІ скликання Дорофіївської сільської ради від 20 серпня 2001 року на імя ОСОБА_3 ОСОБА_2, померлому 13 червня 2016 року.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя