Справа № 433/1182/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді -Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонова Лариса Володимирівна про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із дійсним позовом в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку НОМЕР_1 з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,0402 га, яка розташована у АДРЕСА_1.

19.12.2005 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках. 27.01.2013 року спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Луганського міського нотаріального округу Тіхоновій Л.В., а ОСОБА_6 заявою від 07.04.2014 року відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь іншого спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1. Таким чином розподіл часток спадкового майна після смерті ОСОБА_5 став - 2/3 частки спадкового майна на користь ОСОБА_1 та 1/3 частина спадкового майна на користь ОСОБА_3.

24 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонової Л.В., однак у зв'язку з тим, що з 17.06.2014 року було тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, у тому числі і до Спадкового реєстру, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. У зв'язку з тим, що питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у разі відкриття спадкової справи на території проведення антитерористичної операції не врегульоване жодним нормативно- правовим актом вона змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку та на 2/3 частини вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача надійшла письмова заява, згідно якої вона просила розгляд справи провести без її присутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач до початку судового засідання направив на адресу суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа - Тіхонова Лариса Володимирівна також просила справу розглядати без її участі, про що зазначила у направленому на адресу суду письмовому клопотанні.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших

обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Судом встановлено наступне.

Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 02.12.2005 р., ОСОБА_5 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка) площею 0,0402 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.81).

Відповідно до копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.1986 року, а також свідоцтва про право власності від 12.02.1986 року, які посвідчені старшим державним нотаріусом 3-ї Ворошиловградської державної нотаріальної контори Пастуховою Л., ОСОБА_5 належить на праві власності житловий будинок з належними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.85, 86).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.10.2013 року, яке видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено актовий запис НОМЕР_4 (а.с.90).

Померла ОСОБА_5 проживала та була прописана за адресою: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті та протягом шести місяців після її смерті за цією адресою проживали та були прописані: ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що підтверджується копією довідки житлово-комунального управління (а.с.89).

Відповідно до копії заповіту, складеного ОСОБА_5 19.12.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Третьої Луганської державної нотаріальної контори Марченко І.Б., все своє майно остання заповіла ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках (а.с.91).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру НОМЕР_5 від 24.01.2014 р., заповіт ОСОБА_5 був посвідчений 19.12.2005 року Третьою луганською державною нотаріальною конторою (а.с.77-80).

27.01.2014 року спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Тіхонової Л.В. із заявами про прийняття спадщини, а 07.04.2014 року ОСОБА_6 подала заяву про відмову від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь іншого спадкоємця за заповітом - ОСОБА_1 (а.с.93-96).

Відповідно до Інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна житловий будинок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться в обтяженні (а.с.117-122).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній

діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть спадкодавець ОСОБА_5 померла у м.Луганськ, а тому спадщина після її смерті відкрилася в місті Луганську, який згідно із Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» входить до складу територій, що тимчасово непідконтрольні України і де проводиться антитерористична операція.

З відповіді Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 13.09.2016 року №1664/13/4/13/4, яка була надана на запит суду стосовно місцезнаходження заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_5 вбачається, що архів та незакінчені спадкові справи приватного нотаріуса Тіхонової Л.В., якою була заведена зазначена вище спадкова справа, залишились за місцем її попереднього розташування, тобто на території, непідконтрольній українській владі, передача зазначених документів до Луганського обласного державного архіву буде здійснюватись після закінчення форс-мажорних обставин.

Приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонова Л.В. у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначила, що у зв'язку із неможливістю виконувати обов'язки нотаріуса України на території Луганського міського нотаріального округу, діяльність приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Тіхонової Л.В. була припинена та перереєстрована приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу. Відповідно до п.2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийняття заяви та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначене місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Законодавством України не врегульований порядок передачі спадкових справ з місця відкриття спадщини до іншого нотаріуса, у зв'язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не виявляється можливим (а.с.82-84)

Позивач посилається на те, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у м.Луганську, оскільки відповідно до Наказу № 953/5 від 17.06.2014 року Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 року за № 640/25417, з 17.06.2014 року тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території, зокрема м. Луганська Луганської області.

Як вбачається зі змісту заяв ОСОБА_1 від 27.01.2014 року, а також ОСОБА_6 від 07.04.2014 року, адресованих приватному нотаріусу Луганського міського нотаріального округу Тіхоновій Л.В., ОСОБА_1 прийняла належну їй 1/3 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_6 відмовилась від своєї частини спадкового майна у розмірі 1/3 частини на користь ОСОБА_1 у зв'язку із чим ОСОБА_1 отримала право на спадкування 2/3 частини зазначеного спадкового майна після смерті ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини житлового будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0402 га, яка розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки використати позивачем реалізацію її права на спадкове майно через такий механізм, як отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від неї причин. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд , у відповідності до ст. 16 ЦК України.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 2 600,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №57623 від 10.06.2016 року (а.с.2).

За таких обставин, так як позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2600,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонова Лариса Володимирівна про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Луганську.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (присадибна ділянка), площею 0,0402 га, кадастровий номер АДРЕСА_1, яка розташована в АДРЕСА_1, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 02.12.2005 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Луганську.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Троїцький районний суд Луганської області. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна