Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/7658/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Провадження № 22-ц/778/1066/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради

на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року по справі

за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення неустойки,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки.

В обґрунтування вимог зазначив, що 21 жовтня 2013 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ОСОБА_3 був укладений договір №29/13 купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу ОСОБА_4

У відповідності до п.1.1, 1.2 договору купівлі-продажу відповідачем було шляхом викупу здійснено приватизацію об'єкта права комунальної власності - нежитлового приміщення XI першого поверху (літ.А-5, А1) площею 74,1 кв.м., яке розташоване в будинку №241-А по вул. Електричній в м.Запоріжжя. Передача об'єкту приватизації у власність відповідача підтверджується актом №27 передачі комунального майна від 29.10.2013 року.

Пунктом 11.5 договору купівлі-продажу сторонами було встановлено, що термін дії зобов'язань, за цим договором становить 5 років з дати його нотаріального посвідчення. Таким чином, взяті відповідачем зобов'язання діють до 21.10.2018 року.

18.06.2015 року була здійснена поточна перевірка виконання умов договору купівлі-продажу з виїздом на об'єкт. В результаті перевірки позивачем було встановлено, що умови приватизації виконуються з порушенням пунктів 5.4.2, 5.5.1, 5.5.2, а саме:

- відповідач не повідомив позивача про укладання з МКП «Основаніє» договору №190 від 24.12.2013 року;

- під час перевірки відповідачем не були надані договори на постачання теплової енергії та вивезення твердих побутових відходів;

- відповідач з порушенням строків, які передбачені п.5.5.2 договору, лише 27 березня 2014 року повідомив про погашення 27 грудня 2014 року заборгованості з орендної плати.

Порушення умов договору купівлі-продажу були зафіксовані в акті від 18.06.2015 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 21.10.2013 №29/13 нежитлового приміщення по вул.Електричній,241-а, який 22.06.2015 було направлено з супровідним листом на адресу відповідача. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №600 акт перевірки був отриманий відповідачем 21.07.2015 року.

В п. 7.6 договору купівлі-продажу сторони передбачили, що за невиконання зобовязань, зазначених в розділі 5 (крім п.п. 5.1, 5.5.2, 5.12) та у разі порушення термінів виконання зобовязань, передбачених п. 13.4 розділу 13 цього договору, відповідач сплачує штрафні санкції у розмір 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне порушення. У разі порушення термінів виконання інших зобовязань відповідач сплачує штрафні санкції у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне порушення. За порушення зобовязань, передбачених п. 5.5.2 відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (згідно п. 7.5 договору купівлі-продажу).

Загальна сума штрафних санкцій становить 17340 грн.

На підставі зазначеного просив сягнути з ОСОБА_3 на користь департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 17340 грн. неустойки (штрафу) та 1218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 340 грн. в рахунок погашення штрафних санкцій, передбачених п. 5.4.2 та п. 5.5.1 договору № 29/13 від 21.10.2013 року укладеного між сторонами щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул. Електричній, 241-а в м. Запоріжжі.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 1218 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

В апеляційній скарзі Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради зазначає, що ОСОБА_3 порушив строки виконання грошових зобовязань, передбачених п. 5.5.2 договору купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності №29/13від 21 жовтня 2013 року, проте суд першої інстанції звільнив ОСОБА_3 від відповідальності всупереч ст. 614 ЦК України та умов договору. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, представника Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як розяснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині його оскарження

Предметом оскарження є рішення суду про відмову у стягненні з відповідача неустойки в сумі 17000 грн. за порушення строків розрахунків, передбачених п.п. 5, 5.5.2 договору купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності №29/13 від 21 жовтня 2013 року, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ОСОБА_3

Суд відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки обґрунтував тим, що позивач не довів наявність у ОСОБА_3 заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди та порядок її оплати, тому відсутні підстави для застосування до нього відповідної санкції на підставі договору

Проте такі висновки не відповідають наявним у справам доказам, зокрема, узгодженим сторонами умовам договору про передачу ОСОБА_3 обєкта комунальної власності в порядку приватизації шляхом викупу та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до законодавства здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності в постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати й купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання й фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 04 березня 1992 року № 2163-XII «Про приватизацію державного майна» (в редакції, чинній на момент продажу будівлі), відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Приписами ст.ст. 3, 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» одним із способів приватизації майна є викуп. Зокрема, викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, включених до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України629 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 статті 611 Цивільного кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя вул. Електрична, буд 241 «а», а саме: приміщення ХІ першого поверху (літ.А-5,А1), площею 74,1 м.кв., було комунальною власністю.

24.10.2012 р. Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 68, яким передбачалася приватизація нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя вул. Електрична,буд 241 «а» шляхом викупу.

На підставі рішення Запорізької міської ради від 24.10.2012 р. №68 між департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та ОСОБА_3О, який орендував зазначений обєкт на підставі договору оренди від 20 січня 2012 р. №20/4, 21 жовтня 2013 року укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності №29/13 від 21 жовтня 2013 року.

У відповідності до умов договору продавець зобов'язується передати у власність ОСОБА_3 приміщення (об'єкт приватизації), а покупець зобов'язується прийняти та на протязі трьох місяців від дати підписання акту передачі обєкта приватизації сплатити за об'єкт приватизації ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі та пройти реєстрацію об'єкта приватизації,здійснити розрахунки з орендодавцем за договором оренди від 20 січня 2102 р. за №20/4 у встановленому законом порядку, про що письмово повідомити орган приватизації у пятиденний термін з дати здійснення таких розрахунків та надати підтверджуючий документ (п.п.5.1, 5.4.1, 5.5.2 договору).

Той факт, що на момент укладання договору купівлі-продажу відповідач мав заборгованість по сплаті орендної плати за договором від 20 січня 2102 р. за №20/4 в розмірі 3244,80 грн., яка утворилася з січня 2013 р. по жовтень 2013 р. підтверджується довідкою Департаменту Комунальної власності і приватизації. Як наявність заборгованості, так її розмір не оспорювалися відповідачем (а.с. 51). Строк погашення заборгованості сторони узгодили в п.5, п.5.5.2 договорі купівлі-продажі обєкту приватизації договору купівлі-продажу.

Отже, висновки суду про недоведеність наявності заборгованості та порядок її погашення не відповідають матеріалам справи.

Предмет спору у даній справі становить вимога про стягнення з відповідача неустойки за порушення строків оплати цієї заборгованості.

В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання

Згідно з п. 4.2 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору.

Пунктом 7.5. договору купівлі-продажу передбачена відповідальність покупця у вигляді сплати неустойки(штрафної санкції) розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у разі порушення покупцем строків розрахунків з орендодавцем за договором оренди

29 жовтня 2013 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу покупець за актом прийому-передачі №27 прийняв від продавця нежитлове приміщення, і 06.11.2013 р. право власності на зазначене нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.20,21).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, останнім днем виконання зобов'язань, передбачених п.5.5.2. договору щодо оплати заборгованості з орендної плати було 30 січня 2014 р. Відповідач у передбачений строк не виконав у повному обсязі умов договору, повне погашення заборгованості було здійснено лише 27 лютого 2014 року в сумі 1494,80 грн., тобто з порушенням строку, встановленого п.5.5.2 договору, що не спростовано відповідачем (а.с.25).

Отже, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, визначені сторонами умови п.п.5, 5.5.2, 7.5 договору купівлі-продажу обєкту приватизації є належною підставою у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 11.5 договору купівлі-продажу № 29/13 від 21.10.2013 р. сторонами було встановлено, що термін дії зобов'язань за цим договором становить 5 років з дати його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та п. 6.2 зазначеного договору орган приватизації здійснює контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовує санкції, передбачені чинним законодавством та договором, та може у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Відповідно до п. 7.7 вказаного договору неустойка, штрафи та збитки безготівково перераховуються з рахунку покупця на рахунок органу приватизації.

Органом приватизації проводилась поточна перевірка виконання зобовязань за договором купівлі-продажу № 29/13 від 21.10.2013 р., в результаті якої було складено акт від 18 червня 2015 р. про порушення ОСОБА_3 строків, передбачених п.5, п.5.5.2 договору. Вказаний акт підписаний представниками органу приватизації і направлений ОСОБА_3 Нарахована по акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу неустойка в сумі 17000 грн. відповідачем не сплачена.

Наявність факту прострочення грошового зобов'язання відповідачем не спростована.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України викладена при розгляді справи № 6-170цс12).

Проте відповідач доказів відсутності його вини у невиконанні грошового зобов'язання не надав.

За приписом ч. 3 ст. 550 Цивільного кодексу України кредитор не має права на неустойку (в тому числі пеню та штраф) у разі, якщо боржник згідно із ст. 617 цього Кодексу не відповідає за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили

Довідка МКП «Основаніє» про проведення 03.02.2014 та 11.02.2014 р. аварійних робіт по прочистці каналізаційних труб в нежитловому приміщенні не може бути прийнята до уваги, оскільки відповідач не обґрунтував, як ці події вплинули на порушення ним строків виконання грошового зобовязанні перед позивачем і зазначені в довідці події взагалі знаходяться після спливу визначеного договором строку кінцевого розрахунку.

Заяву про застосування позовної давності відповідач не подавав, на обставини, передбачені ч.3 ст.554 ЦК України не посилався.

Оскільки доведено порушення відповідачем строку розрахунку, передбаченого п.п.5, 5.5.2 договору купівлі-продажу № 29/13 від 21.10.2013 року, вимоги позивача про покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення неустойки в сумі 17000 грн. підлягають задоволенню у відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 610, 611, 612 ЦК України та п.п.4.2, 5, 5.5.2, 7.5.7.7 договору купівлі-продажу № 29/13 від 21.10.2013 року.

Відповідно до п.3 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 17000 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ч.5 ст.88 ЦПК України позивач має право на компенсацію судового збору в сумі 1339,80 грн., сплаченого за апеляційну скаргу (а.с.63).

Керуючись ст. ст. 307.309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року в частині відмови у стягненні 17000 грн. скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 17000 грн. в рахунок погашення штрафних санкцій, передбачених п. 5.5.2 договору купівлі-продажу № 29/13 від 21.10.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради судовий збір у сумі 1339 грн.80 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: