Справа № 761/3562/16-ц
Провадження № 2/761/3568/2016
У Х В А Л А

05 лютого 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, скасування заборони відчуження, -

в с т а н о в и в :

В лютого 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, скасування заборони відчуження.

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Так, відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна відносяться позови про звернення стягнення на майно - предмет іпотеки чи застави.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 05 вересня 2007р., за яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи, що позовні вимоги стосуються нотаріально посвідченого договору про відчуження нерухомості, суд приходить до висновку, що стороною позивача не дотримано вимог процесуального закону про виключну підсудність, передбачених ч. 1 ст. 114 ЦПК України, так як місцезнаходження нерухомого майна - АДРЕСА_1, територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: справа не підсудна цьому суду.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви для подання до належного суду.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 114, 115, 121, 209, 210, 293, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, скасування заборони відчуження - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: