У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року позивач - комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2284,95 грн.

Позов мотивовано тим, що комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується послугами, які надаються позивачем. Оскільки, з грудня 2011 року по березень 2015 року відповідач не проводив оплату за надані послуги виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2284,95 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов виходив з того, що відповідач з грудня 2011 року по березень 2015 року не сплачувала кошти за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Згідно рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 2 червня 2011 року позивача визначено виконавцем послуг з 1 листопада 2011 року з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Будинок №98 по вул. В. Чорновола в м. Івано-Франківську віднесено до переліку будинків щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта з управління в управління (на баланс) 1 грудня 2011 року.

Актом від 2 липня 2013 року, складеного комісією у складі: заступника начальника відділу КП «ЄРЦ», заступника головного архітектора, начальника відділу ДЖКГ. заступником директора КП «ДРЕУ», в.о. начальника КП «Муніципальна інспекція з благоустрою», заступника директора ПрАТ «Зелене господарство» встановлено загальну площу прибудинкової території, зокрема площу газонів та асфальтного покриття, яка становить 1826 кв.м.

Відповідач з грудня 2011 року по березень 2015 року не сплачувала за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в результаті чого утворилась заборгованість на суму 2284,95 грн.

Вказана заборгованість визначена з врахуванням того, що у березні 2013 року був проведений перерахунок оплати за утримання прибудинкової території та зменшено суму боргу на 77,19 грн.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Відповідач, як власник квартири користується наданими позивачем послугами, але не оплачує їх вартість. При цьому, факт надання позивачем комунальних послуг відповідач не спростувала.

Згідно п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що позивач надає житлово-комунальні послуги неналежної якості, разом з тим, не довела, що вона зверталася у встановленому законом порядку до виконавця цих послуг, жодного акту претензії не надала.

Суди попередніх інстанцій надали належну оцінку підставам позову та встановленим обставинам, з урахуванням зібраних у справі доказів, та дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

При встановлені фактичних обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні судових рішень правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи відповідача, які покладені в обґрунтування касаційної скарги були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанції та фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді О.В. Кафідова
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова
І.М. Фаловська