пр. № 2/759/1180/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3; треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поліщук Вікторія Володимирівна про поділ спільного майна подружжя, визнання недійним договору та застосування наслідків його недійсності.

19 січня 2016 року до канцелярії суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на нерухоме майно - спірну квартиру АДРЕСА_1 та заборонити Святошинському районному відділу ГУ ДМС України в м. Києві (м. Київ, вул. Гната Юри, 9) здійснювати реєстрацію місця проживання осіб у спірній квартирі.

Вищевказану заяву позивач мотивував тим, що спірна квартира була оплачена подружжям - позивача та відповідачки у шлюбі, за рахунок спільної праці сім'ї. Однак, до подання до суду позову він дізнався, що відповідачка без його згоди, без жодних попереджень чи узгоджень, 28.09.2015 року продала спірну квартиру невідомій особі - ОСОБА_3.

Таким чином, в матеріалах справи наявні беззаперечні докази, що відповідачка вчинила умисні активні дії, спрямовані на утруднення розгляду спору та повернення квартири у спільну власність для її поділу. Незастосування заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності і співставленні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, зважаючи на наступне.

Виходячи зі змісту пунктів 1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, керуючись пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та враховуючи докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, дані про відповідачів, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, в порядку забезпечення заявленого позову, суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності на даний час належить ОСОБА_3 на підставі догвоору купівлі-продажу квартири (Серія та номер 2070), виданий 28.09.2015 року (видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поліщук В.В.).

Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, відчужувати спірну квартиру АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності на даний час належить ОСОБА_3 на підставі догвоору купівлі-продажу квартири (Серія та номер 2070), виданий 28.09.2015 року (видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поліщук В.В.), а також вчиняти будь-які інші дії стосовно зазначеної спірної квартири.

Копію ухвали суду надіслати на адресу позивача до відома та пред'явлення до виконання, а також на адресу відповідачів у справі, до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України.

Суддя: Лопатюк Н.Г.