Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Леванчука А.О., Наумчука М.І.,

Парінової І.К., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина 2011» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором оренди землі, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина 2011» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина 2011» (далі - ТОВ «Вершина 2011») на свою користь 1 971 грн 34 коп. недоплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі за 2012-2013 роки; 4 654 грн 71 коп. пені за кожен день прострочення виконання зобов'язання за 2012-2013 роки та судові витрати.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Вершина 2011» на користь ОСОБА_3 1 957 грн 44 коп. недоплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі за 2012-2013 роки, 4 629 грн 14 коп. пені за кожен день прострочення за несвоєчасну виплату у повному розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за 2012-2013 роки, а всього - 6 586 грн 58 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Вершина 2011» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» набирає чинності.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Разом із тим згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 14 квітня 2001 року серії НОМЕР_4, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00128 та державним актом на право власності на земельну ділянку від 14 квітня 2011 року серії НОМЕР_1, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00127, ОСОБА_3 є власником земельних ділянок загальною площею 2,8643 га з кадастровими номерами, відповідно: НОМЕР_2 та НОМЕР_3, розташованих на території Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

20 червня 2011 року між ОСОБА_3 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Вершина 2011» (далі - СГВК «Вершина 2011») укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок, який 28 липня 2011 року зареєстрований відділом Держкомзему у Чорнобаївському районі Черкаської області за № 00731.

Так, пунктом 9 договору оренди передбачено, що орендна плата установлена в розмірі 2 415 грн 44 коп. на рік та згідно з п. 11 договору сплачується щорічно в період із січня до грудня кожного року.

Відповідно до п. 13 договору розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених Законом.

Згідно з п. 14 договору оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 відсотки несплаченої суми за кожний день прострочення.

Також установлено, що СГВК «Вершина 2011» реорганізований у ТОВ «Вершина 2011», що підтверджується статутом ТОВ «Вершина 2011» та актом приймання-передачі печатки.

01 січня 2012 року між ОСОБА_3 та СГВК «Вершина 2011» укладено додаткову угоду про зміну і доповнення до договору оренди землі від 20 липня 2011 року, у зв'язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів». Вказану додаткову угоду 10 березня 2015 року зареєстровано в реєстраційній службі Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області.

Зокрема, пунктом 5 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення додаткової угоди становить 84 830 грн 08 коп.

У пункті 9 договору установлено, що орендна плата нараховується та виплачується орендарем у розмірі 5 % від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної в п. 5 цього договору, в грошовій формі, що складає 4 241 грн 50 коп. у рік.

Згідно з п. 4 додаткової угоди вона вступає в силу з моменту підписання сторонами.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права орендна плата нараховується та виплачується орендарем у розмірі 5 % від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки з моменту підписання сторонами додаткової угоди.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним є висновок суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1 957 грн 44 коп. недоплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі за 2012-2013 роки, а також 4 629 грн 14 коп. пені за кожен день прострочення за несвоєчасну виплату у повному розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за 2012-2013 роки, оскільки розмір орендної плати за кожен рік мав визначатись з урахуванням грошової оцінки земельної ділянки на період розрахунку та процентної складової, зазначеної у договорі.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, на обґрунтування свого висновку апеляційний суд правильно послався на презумпцію правомірності вищевказаної додаткової угоди, укладеної між сторонами у справі, враховуючи, що вона відповідачем не оспорювалася.

Крім того, оскільки апеляційна скарга не містила доводів щодо розміру заборгованості за договором оренди та правильності її нарахування згідно з п. 14 договору стосовно штрафних санкцій, тому апеляційний суд обґрунтовано не перевіряв правильності висновків суду першої інстанції у цій частині.

Разом із тим не містить таких доводів і касаційна скарга відповідача, а наведені в касаційній скарзі доводи, зокрема про порушення судами вимог ст. 212 ЦПК України, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вершина 2011» відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: А.О. Леванчук

М.І.Наумчук

І.К.Парінова

О.В.Попович