КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5984/15-ц
Провадження № 2/552/62/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, однією сім»єю, зміни черговості одержання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

15.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до часу відкриття спадщини, зміни черговості прийняття спадщини з четвертої черги на одну чергу з відповідачем ОСОБА_2 Посилалась на те, що з 2004 року по 13 січня 2015 року вона і ОСОБА_3 проживали однією сім»єю, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки. Проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1, який залишився ОСОБА_3 після смерті його матері. ОСОБА_3 постійно хворів, мав тяжкі хронічні хвороби, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах. Спочатку був інвалідом третьої групи, а потім йому встановлена інвалідність другої групи. Оскільки ОСОБА_3 тяжко хворів, не міг обходитись без сторонньої допомоги, догляд за ним здійснювала вона, а також матеріально утримувала ОСОБА_3 Зазначала, що оскільки вона проживала з ОСОБА_3 однією сім»єю без реєстрації шлюбу , то є спадкоємцем четвертої черги, а оскільки вона здійснювала догляд за ОСОБА_3 то необхідно змінити черговість прийняття спадщини з четвертої черги на першу.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Відповідач пояснила суду, що її батько мав і інших жінок до знайомства з позивачем, потім позивач стала доглядати її бабусю, матір батька, та залишилась проживати разом із батьком. Позивач проживала разом із її батьком, вони разом вели господарство, обробляли город, держали худобу ( мали кролів, нутрій, курей). Не заперечуючи факту наявності хвороб у батька, зазначала, що він за станом здоров»я не потребував сторонньої допомоги та матеріального утримання.

Друга полтавська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, надала заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_3 помер 13 січня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подали до нотаріальної контори його дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходили. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

За життя ОСОБА_3 була встановлена інвалідність другої групи загального захворювання.

На час смерті він проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку, який належав його матері, яка померла 21.12.2006 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу з позивачем за вказаною адресою.

Зазначений факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, , які пояснили, що позивач з 2004 року проживала разом із ОСОБА_3 однією сум»єю. Спочатку вона доглядала його матір, а потім стала проживати разом із ОСОБА_3 Вони вели спільне господарство, розводили кролів, нутрій, держави курей, разом обробляли город , а продукти своє праці позивач продавала. Зазначені обставини також не заперечувала відповідач по справі, яка пояснювала під час розгляду справи, що її батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом, вели спільне господарство. Також відповідач не заперечувала тієї обставини, що організацію поховання ОСОБА_3 здійснювала саме позивач по справі, а вона надала на поховання батька 2 000 грн.

Правилами частини другої статті 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Не дивлячись на те, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт проживання ОСОБА_4 однією сім»є з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 2004 року, встановити вказаний факт проживання саме з 2004 року неможливо, оскільки ОСОБА_3 на час виникнення вказаних відносин перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який розірваний 10 квітня 2007 року, а тому суд дійшов до висновку про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 11 квітня 2007 року по час відкриття спадщини.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Отже ОСОБА_1 мала би право на отримання спадщини як спадкоємець четвертої черги по закону, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у тому разі коли б не було спадкоємців першої черги.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Приписами статті 1259 ЦК України встановлено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Позивач та відповідач, як особи, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 та відносяться до числа спадкоємців різних черг по закону не укладали договір про зміну черговості на спадкування.

Відповідач, ОСОБА_8 заперечує проти права позивача на спадкування після смерті ОСОБА_3

Ч.2. ст.. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 60 ЦПК України зобов»язує кожну сторону цивільного процесу надавати докази у підтвердження позовних вимог чи заперечень на них.

ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу ОСОБА_3, що останній через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані та потребував такої допомоги.

ОСОБА_3 помер у віці 55 років.

Встановлення ОСОБА_3 за життя інвалідності другої групи не свідчить про те, що він через інвалідність перебував у безпорадному стані.

ОСОБА_3 до травня 2015 року працював , отримував заробітну плату і пенсію по інвалідності, а після звільнення з роботи отримував пенсію, мав господарство, город, у приватній власності автомобіль, що свідчить про його задовільний матеріальний стан.

Позивач не надала суду належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 потребував допомоги позивача , а вона мала можливість її надати.

Пунктом 5.2. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз»яснено: «Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин».

Так як під час розгляду справи судом не встановлена наявність усіх обставин, які є підставами для зміни черговості ОСОБА_1 у праві на спадкування після смерті ОСОБА_3 підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 для зміни черговості у спадкуванні суд не вбачає.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 11 квітня 2007 року по час смерті ОСОБА_3 13.01.2015 року включно.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва