Справа № 310/274/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання права власності в якому зазначила, що 06.06.2015 року померла її мама - ОСОБА_3 Ф, яка була зареєстрована та постійно проживала в належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Вона переїхала проживати до матері в зазначену квартиру за декілька років до її смерті, оскільки мати потребувала допомоги та догляду і не могла самостійно себе обслуговувати. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_2 у якій вона продовжувала проживати та оплачувати комунальні послуги після відкриття спадщини. Її дочка ОСОБА_2 відмовляється визнавати її право на спадкування квартири, що залишилася після смерті ОСОБА_3, замінила замки та не пускає її до спірної квартири. Вважає, що саме вона має право на спадкування після ОСОБА_3, яка приходиться їй бабусею, так як вона більш приділяла їй часу ніж мати. Оскільки вона не відмовилась від спадщини, проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому за ст. ст. 1216, 1217, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла. Просила встановити факт постійного її проживання з матірю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на 06 червня 2015 року. Визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру №72, що знаходиться в будинку №4 по вул. Мелітопольське шосе в м. Бердянську Запорізької області.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, її представник просив розглянути справу у відсутності позивача.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив суду, що оригінал договору купівлі-продажу втрачено, тому у позивача немає можливості оформити спадщину в нотаріуса.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №71 від 10.02.2016 року право власності на квартиру №72 по Мелітопольському шосе,4 у м. Бердянську зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 11.12.1991 року №1-5042 (а.с.53).

Із свідоцтва про смерть від 09.06.2015 року видно, що ОСОБА_3 померла 06 червня 2015 року (а.с.4).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно інформаційної довідки №42857418 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.38-39) та копії заповіту (а.с.42) видно, що Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 11 грудня 1991 року за реєстровим №1-5045 посвідчено заповіт за яким ОСОБА_3 на випадок її смерті все її майно де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 встановлено, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, тому вимоги про встановлення цього факту підлягають задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3.

Згідно інформаційної довідки №42857406 зі спадкового реєстру спадкова справа, щодо майна померлої 06 червня 2015 року ОСОБА_3 не заводилась (а.с.37).

Враховуючи викладене, суд вважає, що оформити спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_3, що залишилася після смерті ОСОБА_3 у нотаріуса позивач не в змозі, тому позовні вимоги про визнання права власності на це майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю матірю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 06 червня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті 09.06.2015 року її матері ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя