Справа № 219/9695/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом, який згодом уточнила та остаточно просить: визнати житлову двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, мякий куток зеленого кольору та двокамерний холодильник марки «LG» білого кольору майном набутим за час шлюбу, тобто спільною сумісною власністю; поділити майно, що придбане в період шлюбу наступним чином: визнати за нею право власності на ? квартири АДРЕСА_2 та меблі у складі мякого кутка зеленого кольору вартістю 2000 грн.; залишити ОСОБА_2 у приватній власності ? квартири АДРЕСА_2 та двохкамерний холодильник марки «LG» білого кольору вартістю 2000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 9.07.2005 р. по 25.11.2014 р. Від шлюбу мають двох дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час знаходження у зареєстрованому шлюбі вона та відповідач за рахунок коштів сімейного бюджету придбали у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була зареєстрована за відповідачем. Також у 2012 році були придбані двокамерний холодильник марки «LG» білого кольору та мякий куток зеленого кольору вартістю по 2000 грн. за кожну річ.

Після припинення сімейних відносин відповідач змусив її покинути місце її реєстрації проживання разом з малолітніми дітьми і користується та володіє майном права спільної сумісної власності, порушуючи ти самим її права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, пояснила суду, що квартира АДРЕСА_3 була придбана нею та відповідачем в період шлюбу за заробітну плату відповідача ОСОБА_2, матеріальну допомогу, яку вона отримувала по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Зазначила, що мякий куток зеленого кольору було придбано за 2000 грн. та двокамерний холодильник марки «LG» було придбано за 2000 грн. у сусіда ОСОБА_5 в період шлюбу з відповідачем за кошти, які батько відповідача надав їх родині в розмірі 4000 грн., з яких дві тисячі вони повинні були йому повернути. Зазначила також, що погоджується з ціною квартири зазначеною в договорі купівлі-продажу квартири у розмірі 17000 грн. Відмовилася від проведення експертизи щодо визначення вартості майна. А також не змогла забезпечити участі свого свідка ОСОБА_5 в судове засідання, не повідомила суду адресу місця його проживання.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що дійсно в період шлюбу з позивачем була придбана квартира АДРЕСА_2. Зазначає, що квартира була придбана за його заробітну плату, за кошти, які він отримував від неофіційного підробітку, за допомогу, яку отримувала дружина по догляду за дітьми, а також за гроші в розмірі 25000 грн., які їм позичив його дід ОСОБА_6, який на підтвердження чого має відповідну розписку, однак через напружену ситуацію в країні до суду він не зможе приїхати та надати вказану розписку, оскільки проживає в м. Авдіївка. Гроші, які позичив їм дід також були витрачені на переоформлення квартири, а також ремонт. В період шлюбу вони повернули діду 17000 грн., ще 8000 грн. він досі не повернув. Не погоджується з вартістю квартиру ні в розмірі 17000 грн., як зазначено в договорі купівлі продажу квартири, ні з ціною 40000 грн., яку зазначила позивач в своїй позовній заяві, оскільки вартість квартири на теперішній час значно вище. Крім того, зазначив, що в період шлюбу було також придбано у сусіда спальний мякий куток та двокамерний холодильник марки «LG» на загальну суму 4000 грн. Зазначений холодильник та м'який куток було придбано за гроші його батька ОСОБА_7, які він подарував їх родині в розмірі 4000 грн. у зв'язку з виходом на пенсію. В своїх письмових запереченнях зазначив, що мякий куток зеленого кольору придбали з рук за 2000 грн. та холодильник LG білого кольору за 2000 грн. Зазначив також, що позивач просить залишити за нею мякий куток, що забирає у нього можливість на чомусь спати, бо інших меблів він не має, а позивач має меблі в іншій сім'ї. Відмовився від проведення експертизи щодо визначення вартості майна.

Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд вважає, позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Сторонам було роз'яснено право на заявлення клопотання про призначення експертизи щодо вартості майна, однак вони цим правом не скористалися.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 09.07.2005 року про що зроблено відповідний актовий запис №251, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО №357191 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії І-НО №591142 (а.с.4 на звороті) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №591141 (а.с.4).

Рішенням Артемівського районного суду Донецької області від 13.11.2014 року, яке набрало законної сили 25.11.2014 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було розірвано, змінено прізвище дружини на ОСОБА_8.

Позивач після реєстрації шлюбу 08.05.2015 р. з ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №253519 (а.с.8). Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що відповідач є його сином, а позивач колишньою невісткою. Йому відомо, що в період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_4. Гроші на квартиру їм зайняв дід відповідача приблизно в розмірі 24000 грн. Знає, що відповідач повинен повернути діду 8000 грн. Крім того, зазначає, що в період шлюбу його син та невістка придбали спальний м'який куток та холодильник "LG" загальною вартістю 4000 грн., вказану суму грошей він подарував їх родині у зв'язку з виходом на пенсію, оскільки вони доглядали за ним.

Сторонами не оспорюється той факт, що в період шлюбу ними було придбано спальний мякий куток зеленого кольору за 2000 грн., двокамерний холодильник «LG» білого кольору за 2000 грн.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 20.10.2009 року ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 продали, а ОСОБА_2 купив квартиру № 16 загальною площею 44,10 кв.м., в тому числі жилою 27.50 кв.м., яка складається з двох кімнат та знаходиться в місті Артемівську вул. Тухачевського будинок №69. Продаж вчинено за суму 17 (сімнадцять) тисяч грн. Придбання квартири за цим договором вчиняється за письмовою згодою чоловіка покупця ОСОБА_2 ОСОБА_9 (а.с.29-30).

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в структурному підрозділі «Артемівські дорожні майстерні» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ "Укрзалізниця» з 01.07.2005 р. по теперішній час (а.с.46)

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Артемівської міської ради та їй була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.02.2007 р. по 17.12.2009 р. на дитину ОСОБА_3 та з 16.06.2010 р. по 01.12.2012 р. на дитину ОСОБА_4 (а.с.44).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 22, 23 постанови N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: вартість майна, яке підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Встановивши, що квартира АДРЕСА_2, спальний мякий куток, двокамерний холодильник «LG» білого кольору, були придбані сторонами за час шлюбу та спільні кошти, суд дійшов висновку про визнання квартири АДРЕСА_2, спального мякого кутка, двокамерного холодильника «LG» білого кольору спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вважає можливим в порядку поділу майна подружжя: визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_2 та на спальний м'який куток та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? квартири АДРЕСА_2 та на двокамерний холодильник марки «LG» білого кольору.

В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2, спальний мякий куток, двокамерний холодильник «LG» білого кольору обєктами спільної сумісної власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В порядку поділу майна подружжя:

-визнати за ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? квартири АДРЕСА_2 та на спальний м'який куток;

-визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? квартири АДРЕСА_2 та на двокамерний холодильник марки «LG» білого кольору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Встановити строк для ознайомлення з повним рішенням суду - 15 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова