Справа №705/6449/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Уманської міської ради, орган опіки та піклування Уманської районної ради, прокурора м. Умані Черкаської області про визначення місця проживання малолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш

Справа №705/6449/15-ц

2/705/343/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки та піклування Уманської міської ради, орган опіки та піклування Уманської районної ради, прокурора м. Умані Черкаської області про визначення місця проживання малолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_2, звернулася до суду в інтересах свого сина ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, про визначення місця проживання малолітньої дитини. В позові позивач вказує, що відповідно до рішення Уманського міськрайсуду від 07.12.2012 року вона є опікуном свого сина - ОСОБА_3, 09.07. ІНФОРМАЦІЯ_3, який прописаний та проживає разом із нею за адресою : АДРЕСА_2. ОСОБА_3 перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з 2012 до 2015 року. За період проживання в них народилась дитина : син ОСОБА_5. 19.09. ІНФОРМАЦІЯ_4 В свідоцтві про народження в графі батько, батьком записаний її син ОСОБА_3, тобто батьківство позивача щодо дитини встановлено у порядку , передбаченому ст.ст.126,134 СК України. В зв?язку із хворобою сина, вона вимушена була оформити опіку над сином і відповідно представляти в суді та інших державних органах його права та законні інтереси . З 17 листопада 2015 року відповідачка перестала проживати однією сім?єю з її сином і стала проживати з іншим співмешканцем - ОСОБА_6 в с. Родниківка по вул. Садова,10 Уманського району Черкаської області. При цьому відповідачка забрала сина ОСОБА_3 і старшого сина від її першого шлюбу - ОСОБА_7, 15.10. ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідачка з 2-ма малолітніми дітьми з малознайомим її співмешканцем прожили 10 днів в рідної тітки співмешканця ОСОБА_6, і поїхали до інших родичів співмешканця у Вінницьку область в с. Важне Теплицького району вул. Л.Українки,32 на тимчасове місце проживання. Відповідачка та її діти зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_6 в будинку бабусі відповідачки. В даному домоволодінні умов для проживання відповідачки з дітьми немає. Оскільки її син ОСОБА_3 є батьком меншого сина відповідачки, ОСОБА_5, а вона представляє інтереси як сина так і онука, і вважає, що в інтересах її онука ОСОБА_5, він повинен проживати саме із нею , а не з його матір?ю ОСОБА_4, яка на даний час не має власного житла, не працює і зайнята систематично тим, що організовує власне життя, а про інтереси малолітніх дітей не дбає. Позивач має приватизовану квартиру з усіма зручностями . З моменту народження онука вона забезпечувала, систематично, продуктами харчування, одягом і ліками онука та й саму відповідачку, але з 17 листопада 2015 року, як відповідачка забрала дитину і пішла з дому, вона втратила контроль і піклування за онуком. Позивач знайшла відповідачку і та віддала їй дитину під розписку 13.01. 2016 року. Позивач просить суд визначити місце проживання її онука ОСОБА_5, 19.09.2014 року з нею, ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. ЇЇ представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити надавши суду відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з?явилася, причини неявки не відомі, про день та час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Згідно поданої до суду заяви з позовними вимогами згідна (заява № 3577 від 12.02.2016р.).

Представник органу опіки та піклування Уманської міської ради в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вимог позивача.

Представник органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб по справі, беручи до уваги процесуальну позицію відповідачки по справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 народився 19 вересня 2014 року в м. Умань і його батьками в свідоцтві про народження записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.- 12); ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, яка згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області є його опікуном (а.с. 8,9,10 ). ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до народження сина та після народження ОСОБА_5 проживали спільно з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно довідок Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області та акту обстеження умов проживання від 28 січня 2016 року, ОСОБА_4 зареєстрована з двома малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Доброводи Уманського району Черкаської області по вул.. Першотравневій, 23 в домоволодіння своєї бабусі ОСОБА_8. і на даний час син ОСОБА_4, ОСОБА_7 проживає саме там зі ОСОБА_8, яка не може надавати належного догляду дитині; умови проживання для малолітніх дітей в даному домоволодіння відсутні. Згідно акту обстеження умов проживання від 22 січня 2016 року при обстеженні умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлено що на час обстеження даного житла присутні всі умови для належного проживання, виховання та розвиту малолітнього ОСОБА_5; встановлено, що на день обстеження малолітній ОСОБА_5 проживає у вказаній квартирі разом з батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_2В.(а.с. -103). Згідно повідомлення Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області ОСОБА_4 проживає на території села Важне вул..Л.Українки, 32 в будинку батьків свого співмешканця ОСОБА_6А.(а.с. - 85).

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Згідно ст.. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. . Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ (із змінами і доповненнями), батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Однак, принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про аморальну поведінку позивача ОСОБА_2, відсутність можливості матеріально та морально забезпечити дитину, приймати участь у вихованні онука. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що позивач не має протипоказань щодо проживання з нею онука, працює, має стабільний дохід, позитивно характеризуються за місцем проживання, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із його бабусею ОСОБА_2, яка діє в інтересах свого сина ОСОБА_3, батька дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_9

З оригіналом вірно: Суддя: