Справа № 212/2949/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Колочко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Деменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
23 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Позивач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмові заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено те, що 05.04.2016 близько 19.00 год. в с. Банилів по вул. Шкрібляка, Вижницького району Чернівецької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода.
07.04.2016 постановою Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 10).
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.
Право власності ОСОБА_1 на автомобіль НОМЕР_2 та напівпричіп «Schwarzmuller SPA-3E» р/н НОМЕР_3, підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11-12).
Відповідно до калькуляції з ремонту вантажного самоскидного кузова на напівпричіп «Schwarzmuller SPA-3E» рік випуску 1997 р/н НОМЕР_3, та акту № 2 прийому-передачі виконаних робіт від 29.04.2016, виконані ремонтні роботи на суму 31 564,97 грн. (а.с. 60-66).
Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з квитанції, позивачем сплачений судовий збір в сумі 610,51 грн. за подачу позовної заяви до суду (а.с. 1,2).
Квитанцією від 07.04.2016 підтверджується, що позивач сплатив за надання юридичної допомоги згідно до Договору № 79, на що було витрачено відповідно до Акту № 1 від 11.05.2016, 7 годин 30 хвилин - 4000 грн. 00 коп. (а.с. 67-71).
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч. 3 цієї ж статті до витрат, повязаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Станом на 01.01.2016 розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 грн. 00 коп. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу становить 551,20 грн. за 1 годину роботи.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, доданих до позовної заяви, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в сумі 610 грн. 51 коп. за оплату правової допомоги, та 4000 грн. за оплату судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_5, у відшкодування майнової шкоди 61 050 (шістдесят одна тисяча пятдесят) грн. 78 коп., судові витрати на оплату судового збору в сумі 610 (шістсот десять) гривень 51 коп., на оплату правової допомоги в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О. В. Колочко