Справа № 362/7412/15-ц
Провадження № 2/362/375/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
при секретарі Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселення,-
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою №7 в будинку №4 по вул. Володимирській в м. Василькові Київської області шляхом виселення, посилаючись на те, що вона є власником вказаної квартири , однак ні вона, ні її син ОСОБА_3 не мають змоги проживати в ній, оскільки в ній без жодних правових підстав проживає її колишній чоловік ОСОБА_2П.У звязку з цим позивач змушена орендувати собі житло та нести у звязку з цим збитки.
Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою у встановленому законом порядку місцем його проживання, на адресу суду повернувся поштовий конверт з викликом ОСОБА_2 до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що останній не вжив дій для отримання поштового конверту. У відповідності з положеннями ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд вважає ОСОБА_2 повідомленим належним чином і таким, що не зявився до суду без поважних причин.
Третя особа ОСОБА_3 до суду не зявився, про день, час та місце розгялду справи судом повідомлявся належним чином.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 25.09.2014 р. на праві приватної спільної власності належить кім. 7 по вул. Володимирській, 4 в м. Василькові, Київській області (а.с.7,8 ).
Як вбачається з висновку від 15.07.2015 р. по матеріалам перевірки заяви ОСОБА_3 від 13.07.2015 р., а також висновку від 09.12.2014 р. по матеріалам перевірки заяви ОСОБА_1 від 04.12.2014 р., остання зверталась до Васильківського МВ з заявою про те, що її бувший чоловік проживає в її квартирі без її дозволу, на прохання звільнити її не реагує (а.с.10,11).
Відповідно до договору оренди жилого приміщення приватної власності від 05.05.2014 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_1, як орендар, приймає в тимчасове користування житлове приміщення в АДРЕСА_1, вартість оренди складає 2500,00 грн. (а.с.14).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Вимогами ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
В судове засідання відповідач не надав доказів, які б спростовували докази позивача, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи.
Оскільки відповідач, який не є членом сімї позивача, своїм проживанням порушує права позивача як власника спірної квартири яка, маючи власне житло вимушена орендувати інше житло для свого проживання та нести у звязку з цим додаткові витрати, проживання відповідача перешкоджає позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись спірною квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, тому відповідач підлягає виселенню, а отже позовні заява вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 109, 155 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: кім. 7 по вул. Володимирській , 4 в м. Василькові, Київській області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кравченко Л.М.