АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення процентів на банківський вклад і трьох процентів річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення процентів на банківський вклад і трьох процентів річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача проценти за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 жовтня 2014 року у розмірі 26537,49 євро, 3 % річних в сумі 10469,58 євро за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 24 жовтня 2014 року по 1 червня 2015 року; стягнуто судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, зокрема, посилається на ті обставини, що судом не взято до уваги, що зобов'язання за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року банком виконані без прострочення в повному обсязі 22 жовтня 2014 року. Зазначає, що суд першої інстанції не вірно зробив розрахунок відсотків за договором, оскільки згідно умов договору та норм діючого законодавства України проценти нараховуються виключно на суму вкладу, а саме при здійсненні розрахунку, 7,5 % річних потрібно було розраховувати виходячи тільки із суми вкладу 547012,06 євро, та не включати до розрахунку нараховані та виплачені раніше проценти на банківський вклад.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Альфа-Банк» - Глухенька Я.В. та ОСОБА_5 подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

_____________________________________________________

Справа № 761/16182/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10698/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу просив відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 24 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір банківського вкладу з виплатою процентів в кінці строку № ДФЛ-384076/01, за умовами якого позивач передала банку грошові кошти у розмірі 547 012,06 євро, датою повернення вкладу за цим договором є 8 лютого 2015 року (а. с. 12-13).

Позивач скористався правом на дострокове повернення грошових коштів, про що 18 жовтня 2014 року направила поштою заяву про бажання отримати кошти 24 жовтня 2014 року (а. с. 23).

Відповідно до п. 1.5. договору повернення вкладу та нарахованих на суму вкладу процентів здійснюється, при наявності заяви про повернення вкладу, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_1, відкритий в банку згідно договору банківського рахунку фізичної особи-резидента № НОМЕР_2 від 6 червня 2008 року (а. с. 14-16).

У зв'язку із невиконанням взятих на себе банком зобов'язань ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з банку коштів за договором банківського вкладу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково: визнано незаконною відмову ПАТ «Альфа-Банк» відмову у поверненні ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 576 379,77 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 лютого 2015 року еквівалентно 16 922 799,93 грн. в порядку, передбаченому укладеним договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року; стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року в розмірі 576 379,77 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 лютого 2015 року еквівалентно 16 922 799,93 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 3654,00 грн. судових витрат; в решті вимог позову - відмовлено (а. с. 8).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року скасовано в частині вирішення вимоги про визнання незаконною відмови в поверненні коштів та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вимоги про визнання незаконною відмови в поверненні коштів. В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року - залишено без змін (а. с. 9-10).

На виконання судового рішення грошові кошти у зазначеній в рішенні сумі 576 379,77 євро (вклад в сумі 547 012,06 євро та нараховані проценти за вкладом в сумі 29 367,71 євро) були повернуті ОСОБА_2, що підтверджується заявою на видачу готівки № 888514 від 2 червня 2015 року та випискою про рух коштів по рахунку від 15 червня 2016 року (а. с. 11, 54).

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Так, відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини перша, друга статті 1067 ЦК України).

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

20 жовтня 2014 року банк отримав заяву позивача ОСОБА_2 про дострокове повернення вкладу, в якій зазначено про її намір отримання зарахованих на її поточний рахунок сум вкладу та процентів в повному обсязі в іноземній валюті (євро) 24 жовтня 2014 року готівкою через касу банку (а. с. 23).

Відповідно до п. 2.2.2. договору банківського вкладу, банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладу (або його частину), яка отримується вкладником достроково, та суму нарахованих процентів, на підставі письмової вимоги вкладника, шляхом безготівкового перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок вкладника протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання відповідної заяви вкладника, що подається згідно п. 2.1.3. цього договору.

Отже, 24 жовтня 2014 року (день перерахування банком депозитного вкладу та процентів на вклад на поточний рахунок вкладника) між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунка.

Відповідно до п. 1.4. договору банківського вкладу, на суму вкладу банк нараховує проценти у розмірі 7,50 відсотків річних.

Пунктом 4.2. договору банківського вкладу передбачено, що у випадку дострокового повернення вкладу або його частини, за письмовою вимогою вкладника, що вказана в п. 2.1.3. цього договору, проценти нараховані на суму вкладу або його частину, що достроково повертається, перераховуються за нижченаведеними процентними ставками, в залежності від строку фактичного знаходження на рахунку вкладу або його частини, що достроково повертається, а саме:

- у разі, якщо фактичний строк розміщення вкладу складає - від 271 календарних дня до 280 календарних днів (включно), розмір процентів, що нараховуються за вкладом або його частиною становить - 7,50 % (а. с. 12, зворот).

Крім того, за правилом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України виклав в постанові від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14 позицію, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, зокрема, умови договору та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення процентів за договором банківського вкладу, 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 24 жовтня 2014 року по 1 червня 2015 року.

Разом з тим, задовольняючи позов та стягуючи проценти за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року у розмірі 26537,49 євро, суд дійшов помилкового висновку в частині розрахунку відсотків за договором.

Колегія суддів не погоджується з таким розрахунком відсотків за договором суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно умов договору та норм ЦК України проценти нараховуються виключно на суму вкладу. При здійсненні розрахунку, 7,5 % річних потрібно було розраховувати, виходячи тільки із суми вкладу 547 012,06 євро, та не включати до розрахунку нараховані та перераховані на поточний рахунок позивача проценти на банківський вклад, оскільки вони не вносилися на депозитний рахунок.

При нарахуванні відсотків (7,5 річних) на суму вкладу (547 012,06 євро) згідно договору, за період з 22 жовтня 2014 року (дата зарахування коштів на поточний рахунок позивача) по 2 червня 2015 року (дата видачі суми вкладу та нарахованих на нього процентів через касу банку) підлягає виплаті позивачу ОСОБА_2 20 099,32 євро.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що зобов'язання за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року банком були виконані без прострочення, в повному обсязі та належним чином, є безпідставними з огляду на характер правовідносин, що випливають з договору банківського вкладу, та спростовуються матеріалами справи, яким дана оцінка вище.

Інші доводи апелянта з приводу невідповідності рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині стягнення процентів за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 січня 2014 року, зменшивши суму, що підлягає стягненню з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 з 26537,49 євро до 20099,32 євро.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року змінити в частині стягнення процентів за договором банківського вкладу № ДФЛ-384076/01 від 24 жовтня 2014 року, зменшивши суму, що підлягає стягненню з публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 з 26537,49 євро до 20099,32 євро.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова