У х в а л а

іменем україни

08 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Маляренка А.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення не нарахованої та невиплаченої суми індексації заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення не нарахованої та невиплаченої суми індексації заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області з січня 1993 року на посадах судового розпорядника, судового виконавця та з 19 березня 1999 року по 16 вересня 2013 року робітником по обслуговуванню будівель прилеглої території та поточного ремонту, з квітня 2011 року йому було безпідставно припинено нарахування та виплату індексації його заробітної плати, внаслідок чого за період з квітня 2011 року по 16 вересня 2013 року (день звільнення з роботи) утворилась заборгованість із заробітної плати в сумі 13 087 грн 55 коп., які позивач просив стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області.

Доповнивши свої позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду в сумі 10 тис. грн.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що індексація заробітної плати позивачу за період з квітня 2011 року по день його звільнення з роботи, тобто по 16 вересня 2013 року, була здійснена з додержанням встановленого чинним законодавством порядку. Перевірка правильності нарахування працівникам (у тому числі і ОСОБА_2 ) індексації заробітної плати двічі протягом 2011-2013 років проводилась територіальною державною інспекцією з питань праці у Кіровоградській області. Висновки цих перевірок спростовують доводи позивача про порушення порядку індексації його заробітної плати за період з квітня 2011 року по 16 вересня 2013 року. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про неправильність висновків територіальної державної інспекції з питань праці.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: А.В. Маляренко

І.К.Парінова