Справа № 636/2008/15-ц
25 січня 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чугуєва цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
Представник позивача Чишинська А.В. звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_1 в якому просила суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 24 960, 11 грн. та судові витрати по справі у розмірі 249,60 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 09.01.2014 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Шевролет» державний номерний знак НОМЕР_3 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Хонда» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який належить ОСОБА_4 на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2012 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до висновку експерта складає 29 030,19 грн.
Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
19.04.2012 року ОСОБА_4 скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.
Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди ОСОБА_4 за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в розмірі 24 191,83 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 768,28 грн., а всього 24 960,11 грн. (24 191,83 грн. + 768,28 грн.)
У зв'язку з чим, посилаючись на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представник позивача надала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочнго рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, у з'вязку з чим, та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.
За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Судом встановлено, що 17.01.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1, який керував автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_3, та ОСОБА_3, який керував автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2012 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні даної ДТП, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с.).
Згідно довідки від 06.02.2012 року, складеної РДПС, автомобіль потерпілого ОСОБА_5 зазнав механічних пошкоджень (а.с.).
МТСБУ отримало заяву ОСОБА_4 від 19.04.2012 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті зазначеної ДТП (а.с.) та повідомлення про ДТП (а.с.), оскільки автомобіль заявника було застраховано на випадок заподіяння шкоди внаслідок ДТП, про що свідчить копія Поліса №АА/6979496 (а.с.).
МТСБУ надано доручення ОСОБА_6 про збір необхідних документів, проведення огляду ТЗ, складання протоколу огляду, визначення ринкової вартості ТЗ на момент ДТП, вартості відновлюваного ремонту ТЗ, коефіцієнту фізичного зносу складників, вартості відновлюваного ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу, визначення вартості ТЗ після ДТП у випадку, якщо вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП (а.с.).
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.
Згідно п. 2.1. ст. 39 Закону, основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних.
Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п. 1.6.ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
ОСОБА_4, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає п. 35.1 ст. 35 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних»засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тобто на підставі даних норм закону після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Крім того, у відповідності до ч. 1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,11,57-61,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст. ст.993,1166,1187,1188,1191 ЦК України,ст. 27 Закону України «Про страхування», суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 24 960,11 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят гривень) 11 коп. та судові витрати в розмірі 249 грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: