Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2015 року по справі № 1287/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Сторони в судове засідання не з'явилися, при дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Представником ПАТ «Універсал Банк» Куршикіною К.В. до суду подано заяву в якій просить розглядати справу без участі представника заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи та витребувані судом матеріали третейської справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.01.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19/60-07к, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 64 700,00 дол. США зі строком користування грошовими коштами до 23.01.2027 року та сплатою відсотків у розмірі 12,5 %.

26 червня 2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 19/60-07к від 24.01.2007 року, п. 7. 1 якої містить третейське застереження про розгляд спорів у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Крім того, 26.06.2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов'язалася перед ПАТ «Універсал Банк» солідарно відповідати за невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором. Третейське застереження викладене у пункті 5.4 договору поруки.

28 серпня 2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Волошиновича О.П. було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості в розмірі 45 588,91 дол. США, а також витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 1 401,32 грн.

Згідно ст. 389-10 ЦПК України підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду є, зокрема, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» від 03.02.2011 р. зазначену норму закону було доповнено пунктом 14, відповідно якого третейським судам не підвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Даний закон набрав чинності 12.03.2011 р.

Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу постановлено 28 серпня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Згідно п. п. 22, 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; а споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Як убачається із укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору, його предметом є надання банком позичальнику кредиту (грошових коштів) для задоволення особистих потреб позичальника як споживача. Отже цей кредит у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даними договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-856цс15, яка у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Верховним Судом України також викладена правова позиція 04.11.2015 року у справі № 6-2074цс15 у якій зазначено про те, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», який набрав чинності 12.03.2011 року, на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюється заборона на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

Ще Верховним Судом України викладена правова позиція при прийнятті постанови від 27.01.2016 року у справі № 6-2712цс15 де вказано про те, що системний аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Незалежно від предмета й підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду підлягає частковому задоволенню, а саме щодо відповідача ОСОБА_2, як поручителя. У видачі виконавчого листа стосовно ОСОБА_1, який є позичальником за кредитним договором, слід відмовити.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь заявника підлягає стягненню судовий збір в сумі 689 грн.

Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 6, п. 2 ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди», ст. ст. 88, 209, 210, 293, 389-9, 389-10, 389-11 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задовольнити частково.

Видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2015 року по справі № 1287/15 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в розмірі 45 588,91 дол. США та витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 1 401,32 грн.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн.

Ухвала в частині відмови у видачі виконавчого листа може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Виниченко