Справа № 452/2257/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" жовтня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1В,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 16.10.2013 року померла її мати ОСОБА_5; після її смерті на все її майно, яке належало їй на праві власності та на майно, на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина. ОСОБА_5 була власником: земельних ділянок площею 1,3228га та 0,4364га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серій ЯИ №841907 та ЯИ №841908 відповідно; земельної частки (паю) розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яку вона формально успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, котрий помер 11.06.2000 року. При житті 10.07.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, проте поза заповітом залишилися, вищевказані земельні ділянки, призначені для товарного сільськогосподарського виробництва та земельна частка (пай). Спадкування майна ОСОБА_5 здійснюється по закону відповідно до черговості спадкоємців. ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються спадкоємцями майна ОСОБА_5 по закону першої черги. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовляються від належної їм частки у спадковому майні на користь позивача ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5 позивач звернулася у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги ОСОБА_4 та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнали по суті власних пояснень повністю; просили даний позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №326115 ОСОБА_5 померла 16.10.2013 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №841907 при житті ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 1,3228га, розташована на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №841908 ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,4364га, розташована на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №186988 ОСОБА_6 помер 11.06.2000 року. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0075445 та витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Михайлевицькій сільській раді від 19.08.2016 року №29-1304-0.2-3544/2-16, ОСОБА_6 при житті належала земельна частка (пай) в колективному сільськогосподарському товаристві спілці власників селянських господарств «Шептицька» площею 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2003 року відомо, що ОСОБА_5 прийняла спадщину по заповіту після смерті чоловіка ОСОБА_6

Як установлено у судовому засіданні із пояснень представника позивача адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_5 подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, тому ОСОБА_5 успадкувала і право на земельну частку (пай), але повністю не оформила своїх спадкових прав. Дане підтверджується довідкою виданою виконкомом Рудківської міської ради Самбірського району від 10.08.2016 року №2063.

Із приводу спадкування позивач зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено в оформленні права власності через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. У тому числі в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просила визнати її власником спадкового майна, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов по суті визнали; судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову, а тому визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів ОСОБА_4 або інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському товаристві спілці власників селянських господарств «Шептицька» площею 1,82 в умовних кадастрових гектарах на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0075445, виданого Самбірською районною державною адміністрацією 16.05.1997 року на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 13.05.1997 року №332, - в порядку спадкування майна за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 16.10.2013 року, котрій дана земельна частка (пай) фактично належала унаслідок смерті 11.06.2000р. ОСОБА_6.

Визнати ОСОБА_4 в порядку спадкування майна за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 16.10.2013 року, власником:

- земельної ділянки площею 0,4364га, кадастровий номер :13:000:0290, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №841908;

- земельної ділянки площею 1,3228га, кадастровий номер :06:000:0025, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №841907.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя