Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"15" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 281 689,60 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 145 495,66 гривень, сума заборгованості за відсотками - 136 193,95 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ФЛ-011008-001А, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 38151,00 доларів США з розрахунку 12,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 01 жовтня 2015 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконується, у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 281 689,60 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 145495,66 гривень; сума заборгованості за відсотками - 136193,95 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ФЛ-011008-001А, відповідно до умов якого кредитор ВАТ «АСТРА БАНК» надає позичальнику ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 38151,00 доларів США. Термін користування кредитом - з 01 жовтня 2008 року до 01 жовтня 2015 року (включно).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1.4. Розділу 1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12,5% річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п. 2.2. цього договору, до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

18 березня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № ФЛ-011008-001А від 01 жовтня 2008 року, за яким сторонами було внесено зміни в частині погашення нарахованих процентів з боку позичальника (а.с.17).

В подальшому, 20 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № ФЛ-011008-001А від 01 жовтня 2008 року, за яким сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 2.5. договору, а саме: «Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до «01» числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору. Погашення кредиту здійснюється починаючи з листопада 2008 року позичальником щомісячно, до «01» числа кожного місяця протягом строку дії цього договору. Причому, «01» число кожного місяця є граничним терміном виконання зобов'язань по погашенню визначеної частини кредиту. Починаючи з листопада 2008 року погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється ануїтетними платежами в сумі 684,00 долари США» викладено у наступній редакції: «…щомісячно, до «01» числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору. До 01 листопада 2010 року обов'язкова сплата по кредиту в розмірі 500,00 доларів США. Погашення кредиту здійснюється починаючи з грудня 2010 року позичальником щомісячно, до 01 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору. Причому, 01 число кожного місяця є граничним терміном виконання зобов'язань по погашенню визначеної частини кредиту. Починаючи з грудня 2010 року погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється ануїтетними платежами в сумі 149,00 доларів США (а.с.14-15).

Відповідно до п.п. 3.3.1.п. 3.3. Розділу 3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати щомісячно платіж згідно п. 2.5. цього договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, закріпленим в частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «АСТРА БАНК» погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю ПАТ «Дельта Банк», а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (а.с. 29-32).

В подальшому, 19 грудня 2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про внесення змін № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року (а.с.33-34).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, з боку кредитора ПАТ «АСТРА БАНК» були виконані умови кредитного договору в частині надання кредиту, при цьому відповідачем були порушені умови кредитного договору та договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору, у зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31 липня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № ФЛ-011008-001А від 01 жовтня 2008 року становить 281 689,60 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 145495,66 гривень; сума заборгованості за відсотками - 136193,95 гривень.

Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Відповідно до п.п. 3.2.5. п. 3.2. Розділу 3 кредитного договору, у разі несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно з п. 2.5. цього договору протягом 30 днів, банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати процентів та штрафних санкцій. Невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості в строк до 30 днів, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про сплату простроченої (поточної) заборгованості (а.с.22). В той же час, дана вимога залишилася поза увагою відповідача та заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору в частині сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2816,89 гривні, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 526, 610, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, ст.ст. 10, 14, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № ФЛ-011008-001А від 01 жовтня 2008 року у розмірі 281 689 (двісті вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят дев'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2816 (дві тисячі вісімсот шістнадцять) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: