ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкод в користуванні квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, а її мешканці наймачами.

На відміну від відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в квартирі зареєстровані (прописані) та проживають протягом усього періоду і по даний час він разом зі своїм сином - ОСОБА_7 і матір'ю - ОСОБА_8

У свою чергу відповідачі лише зареєстровані (прописані) протягом усього періоду та не проживають у ній вже тривалий час. Він та члени його сім'ї не чинили жодних перешкод для проживання відповідачів у спірній квартирі. Переїзд відповідачів на інше місце проживання є їх добровільним вибором, а тому просив суд визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, та зняти їх з реєстрації в цій квартирі.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, який прийнятий до спільного розгляду з первісним, в якому просять зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що зареєстровані та проживають в спірній квартирі з 27 березня 2001 року. Упродовж останніх років ОСОБА_4 створює неможливі умови для їх проживання за вказаною адресою, застосовує фізичну силу, погрожує зброєю та фізичною розправою, чинить психологічний тиск, поміняв замок у вхідних дверях квартири, тим самим позбавив їх права вільного доступу до житла та його користуванням.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Знято з реєстраційного обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сихівського району м. Львова ОСОБА_6 як такого, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, суди попередніх інстанцій виходили з того, що останній добровільно покинув спірну квартиру та не проживає в квартирі понад шість місяців.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 та задовольняючи її зустрічний позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що остання в спірній квартирі не проживає з поважних причин, а позивач ОСОБА_4 чинить їй перешкоди в користуванні такою. ОСОБА_5 не втратила інтерес до спірної квартири та проводить оплату комунальних послуг.

Доводи касаційної скарги щодо доведення факту не проживання ОСОБА_5 у спірній квартири без поважних причин та наявність підстав для визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік