печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Козак О.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

її представників ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та усунення від права на спадкування за законом. Позовна заява мотивована тим, що з квітня 1996 року позивач та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1, а з жовтня 1996 року позивач та ОСОБА_6 постійно проживали у квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_2. Вони разом робили в ній ремонт, купували усі необхідні меблі та побутову техніку. Влітку 2001 року ОСОБА_6 захворіла на цукровий діабет, а в лютому 2015 року - зламала тазову кістку, у зв'язку з чим перенесла складну операцію і тривалий час перебувала в лікарні, де позивач надавав їй необхідну медичну допомогу по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом всього часу, починаючи з квітня 1996 року і по день смерті ОСОБА_7 позивач з останньою проживав однією сім'єю, як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, дбали один про одного, проте офіційно шлюбу не реєстрували.

З урахуванням наведеного, позивач звернувся з цим позовом до суду та просив встановити факт проживання його з ОСОБА_6 однією сім'єю з квітня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та усунути ОСОБА_3 - рідну сестру від права на спадкування після померлої, оскільки вона ухилялась від надання допомоги свої сестрі, коли та через тяжку хворобу тривалий час була у безпорадному стані.

Під час судового розгляду справи ухвалою суду від 28 березня 2016 року позовні вимоги в частині усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлої ОСОБА_6 залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали.

Відповідач та її представники позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення (а.с. 27-29), відповідно до котрих ОСОБА_6 є рідною сестрою відповідача. Відповідач знає позивача як особу, з якою зустрічалась його сестра. Зазначила, що позивач з померлою сестрою разом не проживав, не вів з нею спільного господарства, його особистих речей у квартирі сестри ніколи не бачила. Згодом відповідач зазначила, що позивач проживав з померлою.

Допитана як свідок ОСОБА_8 - сусідка померлої підтвердила в судовому засідання факт проживання позивача з ОСОБА_6

Допитані як свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не підтвердили факт проживання позивача з померлою однією сім'єю, ведення з нею спільного господарства.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1259 ЦК встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Отже, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Тобто основною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Разом з тим, під час судового розгляду справи судом не підтвердився факт проживання позивача ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_13 протягом п'яти років.

Так пояснення позивача ОСОБА_1 про те, що з жовтня 1996 року він та ОСОБА_6 постійно проживали у квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_2, в якій робили разом ремонт, купували усі необхідні меблі та побутову техніку спростовується показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які суду зазначили, що перевезенням речей у 1996 році до квартири померлої ОСОБА_6 займались діти відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_9; ремонт в квартирі проводила сім'я відповідача, померла ОСОБА_6 та знайомий ОСОБА_10; ними були поставлені віконні рами на балконах; всі необхідні меблі (меблева стінка, кухонний меблевий набір, буфет, дві софи, два ліжка, тумбочки, три килими, столи стільці, посуд та інше), побутова техніка (два холодильника), інвентар (сокири, лопати, інші побутові інструменти) були привезені померлою зі старого помешкання із смт. Поліське. Нових речей за час проживання ОСОБА_6 в м. Бровари придбано не було.

Доводи позивача про те, що з квітня 1996 року по день смерті ОСОБА_6 він проживав з нею однією сім'єю, як чоловік і жінка, не знайшли свого підтвердження під розгляду справи.

Зокрема, відповідно до пояснень відповідача, показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, позивач був знайомий з померлою ОСОБА_6, з нею зустрічався, разом їх бачили на святах. Проте, будь-яких особистих речей позивача у квартирі померлої з 1996 року по день смерті ОСОБА_6 (березень 2015 року), як-то: чоловічих засобів гігієни, одягу тощо у ній не бачили.

Інших доказів, які б свідчили про факт проживання позивача з померлою однією сім'єю, ведення спільного господарства, бюджету суду не надано. Зокрема, у справі відсутні будь-які документальні підтвердження цього.

Квитанції про оплату житлово-комунальних послуг квартири ОСОБА_6 підписані останньою (а.с. 93-98), що дає підстави суду стверджувати про відсутність участі позивача у спільних витратах.

При цьому, доводи позивача та показання свідка ОСОБА_8 (сусідки ОСОБА_6.), а також акт обстеження житлово-побутових умов від 21 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали разом у м. Бровари, вели спільне господарство, іншими доказами не підтверджується, у зв'язку з чим судом до уваги не беруться.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка № 354 від 6 жовтня 2015 року Броварського територіального центру соціального обслуговування про те, що ОСОБА_6, перебувала на обліку і обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги як одинока з 2010 року по березень 2015 року (а.с. 38).

Судом також встановлено та сторони визнали в судовому засідання, що позивач біля п'яти років тому отримав перелом обох ключиць і лікувався в 12-й лікарня Печерського району м. Києва, у зв'язку з чим, позивач практично не може підняти руки до рівня голови. Відтак, ОСОБА_1 фізично не міг здійснювати необхідний нагляд за лежачою хворою ОСОБА_6, яка у вересні 2014 року отримала перелом шийки стегна.

Догляд за померлою після перелому здійснювали і позивач, і відповідач, про що сторони зазначили в судовому засіданні.

Разом з тим, здійснення догляду за хворою померлою, визнання відповідачем факту проживання позивача з померлою не підтверджує факт ведення ними спільного господарства, спільного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Оскільки під часу судового позивачем не доведено факт його спільного проживання з померлою ОСОБА_6, ведення спільного господарства, бюджету, не надано суду документів та доказів цього (довідки з місця проживання, листи ділового та особистого характеру тощо), доказів про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяв, анкет, квитанцій, заповітів, ділової та особистої переписки, з яких би вбачалося, що позивач проживав разом з померлою, вів з нею спільне господарств, спільний бюджет, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1264, 1259 ЦК України, ст. 3 СК України та ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин