УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року скасовано в частині відмови в позові до ОСОБА_4 та в частині відмови в позові до ОСОБА_5 про стягнення з останнього моральної шкоди.

Провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 закрито.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 000 гривень в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди та 344 гривні 11 копійок в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору.

В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2014 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 вартість матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля у сумі 16 445 гривень 65 копійок, витрати пов'язані з комп'ютерною діагностикою геометрії кузова автомобіля у сумі 300 гривень, витрати, пов'язані із виготовлення державного номерного знаку у сумі 250 гривень, витрати за проведення експертизи у сумі 400 гривень, а всього - 17 395 гривень 65 копійок та на відшкодування моральної шкоди 1 000 гривен.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 288 гривень 65 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 2 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок.

В іншій частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 лютого 2016 року, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року скасовано в частині відмови в позові до ОСОБА_5 про стягнення витрат на виготовлення пошкодженого номерного знаку та моральної шкоди.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в цій частині задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат з виготовлення пошкодженого номерного знаку - 250 гривень, на відшкодування моральної шкоди - 1 000 гривень та судові витрати в сумі 688 гривень 22 копійки, а всього - 1 938 гривень 22 копійки.

В решті позову щодо моральної шкоди з ОСОБА_5 - відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, заявник просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що між позивачем, як потерпілою особою, та ОСОБА_4, як опікуном неповнолітнього винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, досягнуто усної домовленості щодо ремонту пошкодженого транспортного засобу, під час його передачі відповідачу документи щодо визначення переліку пошкоджень, обсягу робіт і переліку деталей, які підлягали ремонту та заміні, акти огляду транспортного засобу для визначення його внутрішнього стану та прийому-передачі автомобіля після здійсненого ремонту не складались.

Встановивши, що сторонами не визначено пошкодження автомобіля, не складено дефектну відомість, не проведено дослідження вартості відновлювального ремонту, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позивачем розміру завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та зазначив, що обов'язок з відшкодування шкоди при подальшій експлуатації транспортного засобу після проведеного ремонту не може бути покладений на винну особу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення вартості автомобіля.

З урахуванням понесених позивачем витрат на відновлення пошкодженого номерного знаку, апеляційний суд обгрунтованого задовольнив позов в цій частині, а також в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, виходячи із розумності, виваженості та справедливості.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційного оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня