Справа №487/3942/16-ц 12.10.2016 12.10.2016 12.10.2016
Справа №487/3942/16-ц
Провадження № 22-ц/784/2270/16 Суддя першої інстанції: Біцюк А.В.
Категорія Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Крамаренко Т.В.,

суддів Бондаренко Т.З., Темнікової В.М.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі ПАТ «Миколаївобленерго») про визнання недійсним рішення комісії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання недійсним рішення комісії.

Позивач зазначав, що він є власником житлового будинку №57-а по вул. Прибузькій в м. Миколаєві.

7 червня 2016 року працівниками енергопостачальника під час технічної перевірки виявлене порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕн), а саме використання споживачем постійного (змінного) магніту, що призвело до зміни показників приладу обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. Про вказане порушення було складено акт № S0953 від 7 червня 2016 року. На засіданні комісії ПАТ «Миколаївобленерго» 29 червня 2016 вказаний акт було розглянуто, його як споживача визнано причетним до Порушення Правил та нараховано суму збитків.

Посилаючись на те, що акт про порушення Правил, якій складено у відсутність споживача двома, а не трьома працівниками відповідача, засідання комісії відбулося у його відсутність, а також відповідачем не було передано на зберігання прилад обліку та відповідний індикатор, позивач просив суд визнати недійсним рішення комісії ПАТ «Миколаївобленерго» по розгляду акту № S0953 від 7 червня 2016 року, оформлене протоколом від 29 червня 2016 року №3995.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 вересня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Проте, в силу ст. 11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику».

Виходячи з положень ст.ст.6,626-631,526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч.4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

За змістом п.42 вищевказаних Правил споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно - технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку та у разі порушення Правил настає відповідальність (п.п.48 Правил).

Відповідно до п.48 Правил для населення, споживач несе відповідальність перед енергопостачальником за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Згідно п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

Відповідно до п.4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року №122, та п.53 Правил, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є власником житлового будинку №57-а, розташованого по вул. Прибузькій в м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу від 3 лютого 2016 року (а.с. 67-69).

Позивач є споживачем електричної енергії ПАТ «Миколаївобленерго», оскільки отримує від останнього електроенергію та проводить оплату за неї.

6 червня 2016 року у будинку позивача №57-а по вул. Прибузькій в м. Миколаєві працівниками відповідача виявлено порушення п. 42 Правил, а саме виявлення дій споживача фіксації індикатора впливу постійного магніту, використання споживачем постійного (перемінного) магніту, що призвело до зміни показів приладу обліку, яке можливо виявити при контрольному огляді. За вказаним фактом складено акт про порушення № S0953 від 7 червня 2016 року (а.с.7).

29 червня 2016 року комісією ПАТ «Миколаївобленерго» на підставі акту від 7 червня 2016 року, яка відбулася у присутності дружини позивача ОСОБА_6 нараховано 7 156,63 грн. (а.с. 5-6).

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Підстави вважати, що актом про порушення Правил складеним ПАТ «Миколаївобленерго», порушуються, не визнаються або оспорюються права позивача відсутні.

Зазначений акт є підставою для прийняття рішення компетентною комісією і проведення розрахунку розміру збитків.

Саме по собі рішення комісії також не може бути підставою виникнення у споживача будь-яких обовязків.

Вказані акт та рішення комісії можуть бути використані в якості доказу при вирішенні спору про стягнення збитків, заподіяних безобліковим використанням електричної енергії, заперечення проти цих доказів, мотиви на їх спростування підлягають поданню і зясуванню при розгляді такої справи.

Оспорення таких доказів, які можуть бути подані на підтвердження вимог, шляхом звернення до суду з окремим позовом цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 53 Правил акт про порушення і рішення комісії, якими визначено розмір збитків по своїй суті є претензією, яку особа може задовольнити або ж відмовитись від проведення сплати вартості необлікованої електричної енергії.

У разі такої відмови електропостачальник має право звертатися до суду. Правомірність складення акту про порушення і рішення про визначення розміру збитків є предметом з'ясування у такій справі.

Проте, розглядаючи спір місцевий суд, помилково не звернув на вказане увагу, та відмовив в його задоволенні виходячи з того, що акт про порушення складено з дотриманням вимог, передбачених п. 53 Правил та відповідно з правомірності рішення засідання комісії, оформлене протоколом.

Однак, вказаний висновок, суд фактично виклав вирішуючи вимоги про стягнення збитків з відповідача завданих порушенням Правил, оцінюючи вказані документи як докази в зазначених вимогах.

За вказаних обставин, відповідно до вимог п. 3 ст. 309 ЦПК України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року за № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування підстав відмови в задоволенні вимог, оскільки відмова за позовом має ґрунтуватись на тому, що протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення Правил та прийняття відповідного рішення комісії безпосередньо не порушує права та свободи і інтереси відповідача та на підставі вказаного протоколу у нього не виникають відповідні обов'язки.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення заводського районного суду м. Миколаєва від 8 вересня 2016 року змінити в частині правової підстави відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: