АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6592/16 Головуючий 1 інст. - Масло С.П.
Справа № 612/642/16-ц
Категорія : земельні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсним наказу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу судді Близнюківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсним наказу від 17 серпня 2016 року про надання згоди на поділ земельної ділянки.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 вказував, що предметом спірних правовідносин є земельна ділянка розміром 50 га на території Бурбулатівської сільської ради Близнюківського району Харківської області кадастровий номер НОМЕР_1. Наразі існує реальна підстава порушення права на вказану земельну ділянку, бо наказ відповідача від 17 серпня 2016 року передбачає поділ вже сформованої земельної ділянки, що в свою чергу призводить до скасування чинного кадастрового номеру та відповідно тягне за собою припинення існування земельної ділянки, тоді як він має дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Тому, ОСОБА_1 просив суд заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області погодження документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 50 га кадастровий номер НОМЕР_1 та внесення відомостей про новосформовані земельні ділянки до Державного земельного кадастру.

Ухвалою судді Близнюківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року заяву задоволено, заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області погодження документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 50 га кадастровий номер НОМЕР_1 та внесення відомостей про новосформовані земельні ділянки до Державного земельного кадастру.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що позивач на час подання позову не є ані власником, ані законним користувачем спірної земельної ділянки, а оскаржуваний наказ від 17 серпня 2016 року жодним чином не стосується позивача. Крім того, судом першої інстанції порушений принцип співмірності при вжитті заходів забезпечення позову; вжиті заходи забезпечення позову є втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора, що прямо заборонено законом.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом спірних правовідносин є наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17 серпня 2016 року про надання згоди на поділ земельної ділянки розміром 50 га, що розташована на території Бурбулатівської сільської ради Близнюківського району Харківської області кадастровий номер НОМЕР_1.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про забезпечення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - відхилити.

Ухвалу судді Близнюківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

Н.Ф. Шевченко