1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3768/16-ц 6/335/118/2016
про відмову у відкритті провадження у справі
1 квітня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», ОСОБА_2, про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником,
1 квітня 2016 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», ОСОБА_2, про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.
Вивчивши заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Розділом VІ ЦПК України визначений перелік процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).
Відповідно до положень статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Між тим, у порядку цивільного судочинства місцевим судом підлягають розгляду питання, пов`язані з виконанням рішень суду загальної юрисдикції, ухвалені відповідно до ЦПК України. Процесуальний порядок та повноваження суду по заміні сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса даною статтею не передбачені.
Із матеріалів заяви та доданих до неї документів вбачається, що питання про заміну сторони виконавчого провадження виникло при виконанні виконавчого напису нотаріуса № 662 від 25 травня 2010 року.
Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі написи нотаріусів є виконавчими документами і підлягають виконанню державною виконавчою службою.
Згідно з роз`ясненнями, викладених у пунктах 2 та 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5 «Про внесення змін до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» до юрисдикції адміністративних судів належить вирішення питань пов`язаних з виконанням виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні роз`яснення також надані й Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 Постанови Пленуму від 7 лютого 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».
Так, при вирішенні справ про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, слід керуватися статтями 15, 383 ЦПК, частиною п'ятою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", а також враховувати пункт 5 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби". На спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса, поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Крім того, в пункті 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень.
За умовами ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі, і внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.
Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
З системного аналізу положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що в порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.
У випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, який пред'явлено до державної виконавчої служби, сторона відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС України має звернутися до адміністративного суду з письмовою заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Вирішення такого спору належить до виключної компетенції адміністративного суду.
Таким чином, питання про заміну сторони виконавчого провадженні при виконанні виконавчого напису нотаріусу повинно вирішуватися за положеннями статті 264 КАС України, з дотриманням правил підсудності адміністративних справ.
Крім того, слід звернути увагу заявника на те, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя виконавчий документ не видавався, виконавче провадження перебуває в Орджонікідзевському ВДВС, який територіально розташований у Дніпровському (колишньому Ленінському) районі м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, а тому в даному випадку взагалі відсутні підстави для звернення із цією заявою до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
З наведених підстав, доходжу висновку, що розгляд заяви ОСОБА_1 має здійснюватися за правилами адміністративного судочинства, з огляду на що у відкритті провадження у справі слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 122, 210, 378 ЦПК України, суддя
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», ОСОБА_2, про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова