Справа № 301/338/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою і знаходиться на її утримання. Рішенням Іршавського районного суду від 16.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Протягом останніх трьох років відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, зароблені кошти витрачає на власні потреби, в добровільному порядку систематично надавати допомогу на утримання дитини не бажає, не дивлячись на те, що дитина потребує батьківського піклування. Відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців у нього немає. Незважаючи на те, що відповідач отримує нерегулярний дохід, так як працює на сезонних роботах, проте має достатній рівень матеріального забезпечення. Натомість позивачці важко самостійно утримувати сина, забезпечити для нього всі необхідні умови для життя та розвитку, тому просила суд зобовязати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що відповідач не надає допомоги на утримання малолітньої дитини, хоча має можливість таку надавати. Відповідач офіційно не працевлаштований, але він є сезонним працівником та його дохід становить 10000-12000 грн. на місяць. Позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що до 13.01.2016 року проживав разом з сімєю та утримував сина. Після припинення сімейних відносин з позивачкою, він не надає матеріальної допомоги на утримання сина, оскільки позбавлений можливості спілкуватися з ним. Не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина, однак, на даний час він не має постійної роботи та регулярного доходу, заробляє тимчасовими заробітками і його дохід становить біля 1000 грн. щомісяця, тому має можливість сплачувати аліменти у сумі по 600 грн. щомісяця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Шлюб між сторонами розірвано і вони проживають окремо.

Дитина проживає з позивачкою. Таке підтверджується і довідками виконавчого комітету Великокомятської сільської ради Виноградівського району №1837 та №2038 від 18.01.2016 року (а.с. 8). Не заперечував проти вказаної обставини і сам відповідач.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З пояснень відповідача вбачається, що він не має постійного місця роботи.

Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: відповідач є працездатним, однак, він не має постійного місця роботи та регулярного доходу, відсутність на його утриманні інших осіб.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який на день розгляду справи становить 1167 грн., а також положення ст.141 СК України про рівність обовязків матері і батька дитини, у тому числі, щодо її утримання.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та визначити розмір аліментів, що підлягають стягнення з відповідача, у сумі по 800 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 29.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.3, 208, 209, 212-215, 218, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 800 (вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а позивачкою у той же строк з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча: М. О. Пітерських