Провадження №2/761/1408/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Рігал груп оф індастріз», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав,-

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: захистити права позивача, порушені шляхом піратства - розповсюдження контрафактного Товару-1 (магніту на холодильник) ПП «Рігал груп оф індастріз», якому без дозволу позивача втілено твори образотворчого мистецтва, авторські права на які належать ОСОБА_3, а саме: за фактом реалізації 05.12.2014 року (як було уточнено представником позивача в судовому засіданні) магніту на холодильник, в якому було використано твори образотворчого мистецтва, авторські права на які належать ОСОБА_3 шляхом стягнення з ПП «Рігал груп оф індастріз» на користь ОСОБА_3 суму компенсації в розмірі 60 000,00 грн.; захистити авторські права позивача, порушені шляхом піратства - розповсюдження контрафактного Товару-2 та Товару-3 (магнітів на холодильник) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, в яких без дозволу позивача втілено твори образотворчого мистецтва, авторські права на які належать ОСОБА_3, а саме: за фактом реалізації 19.05.2015 року магніту на холодильник, в якому було використано твори образотворчого мистецтва, авторські права на які належать ОСОБА_3; за фактом реалізації 10.07.2015 року магніту на холодильник, в якому було використано твори образотворчого мистецтва, авторські права на які належать ОСОБА_3 шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму компенсації в розмірі 40 803,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.12.2014 року представником позивача у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» було зафіксовано та встановлено факт розповсюдження магніту сувенірного (далі - Товар-1), на якому втілено об'єкти авторських прав, що належать позивачу. Згідно товарного чеку, який було видано продавцем, господарську діяльність у даному магазині здійснює ПП «Рігал груп оф індастріз».

В структурі Товару-1 використано 12 творів образотворчого мистецтва - мальовані зображення, які були створені за допомогою матеріалів з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-Сайт). Сайт та всі матеріали до нього є власністю позивача.

19.05.2015 року та 10.07.2015 року представником позивача у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» було зафіксовано та встановлено факт розповсюдження магнітів сувенірних (далі - Товар-2 та Товар-3), на яких втілено об'єкти авторських прав, що належать позивачу. Згідно товарного чеку, який було видано продавцем, господарську діяльність у даному магазині здійснює ФОП ОСОБА_2

В структурі Товару-2 використано 12 творів образотворчого мистецтва - мальовані зображення, які були створені за допомогою матеріалів з Сайту позивача.

В структурі Товару-3 використано 59 творів образотворчого мистецтва - мальовані зображення, які були створені за допомогою матеріалів з Сайту позивача.

Розповсюдження вказаних товарів порушує права позивача, як автора вказаних мальованих зображень.

Так як відповідачі не отримували дозволи на розповсюдження товарів з мальованими зображеннями автором яких є позивач, позивач вважає, що відповідачі повинні сплатити їй компенсацію в розмірі 60 000,00 грн. (ПП «Рігал груп оф індастріз») та 40 803,00 грн. (ФОП ОСОБА_2).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того представник пояснив, що в прохальній частині позовної заяви була допущена описка та замість «05.12.2014 року» помилково зазначено «05.12.2015 року».

Відповідач ФОП ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки він у власній крамниці не розповсюджує товари які вказані в позовній заяві.

Представник ПП «Рігал груп оф індастріз» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому на підставі ст.169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача ПП «Рігал груп оф індастріз».

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3. є автором малюнків складових частин "аватарок" до інтернет ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Даний факт підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується.

05.12.2014 року представником позивача у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» було придбано магніт «аватарка», що підтверджується товарним чеком від 05.12.2014 року, в яких було використано 12 творів образотворчого мистецтва - мальовані зображення, які були створені за допомогою матеріалів з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з копії товарного чеку та відтиску печатки на ньому, господарську діяльність у даному магазині здійснює ПП «Рігал груп оф індастріз».

10.07.2015 року та 19.05.2015 року представником позивача у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» було придбано магніти на холодильник, на яких втілено об'єкти авторських прав, що належать позивачу.

Як вбачається з копії товарного чеку та відтиску печатки на ньому, господарську діяльність у даному магазині здійснює ФОП ОСОБА_2

В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи придбання вказаних магнітів.

Відповідач в судовому засіданні заперечив оригінальність наданого суду відеозапису. Проте суду не було надано доказів, що відеозапис не є оригінальним.

За змістом положень ч. 1 ст. 1, ст. 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) та ч. 1 ст. 435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору, фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

У абзаці 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" судам роз'яснено, що авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об'єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Якщо не доведено інше, результат інтелектуальної діяльності вважається створеним творчою працею.

До майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і будь-який час за їх власним вибором (ст. ст. 440, 441 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Відповідно до п. "а" ст. 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені ст. ст. 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39 - 41 цього Закону, з урахуванням передбачених ст. ст. 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

В абзаці 5 ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що "виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом".

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 441 ЦК України використанням твору є, зокрема його продаж.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме: твори образотворчого мистецтва.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав та їх майнові права є порушенням авторського права.

При порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право звертатися до суду за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав (частина перша статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Відповідачами не надано доказів того, що ОСОБА_3 надавала їм дозвіл на використання "аватарок" з інтернет ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_1". А, отже, здійснивши продаж магнітів, на малюнку яких зображені "аватарки", відповідачі порушили авторські права ОСОБА_3

Відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визначаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні. Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі (п. 42 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" № 5 від 4 червня 2010 року).

У даному конкретному випадку при визначенні розміру компенсації слід ураховувати як факт порушення майнових прав, так і недопущення у майбутньому повторного та рецидивного розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару.

В судовому засіданні представник позивача довів наявність у Позивача авторського права на твори та факт його порушення, оскільки позивач не надавала згоди на використання цих творів на магнітах та їх реалізацію (продаж).

Ураховуючи викладене, судприходить до висновку про наявність підстав для стягнення компенсації у розмірі 20 мінімальних заробітних плат (27560 грн) з кожного з відповідачів.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 1, 11, 14, 50, 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», ст. ст. 435, 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Рігал груп оф індастріз», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Рігал груп оф індастріз» на користь ОСОБА_3 суму компенсації в розмірі 27 560 (двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят) гривень та 275,60 грн. судового збору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму компенсації в розмірі 27 560 (двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят) гривень та 275,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула