22-ц/775/300/2016(м)
Категорія 27 Головуючий у 1 інстанції Турченко О.В.
Доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

секретар Герасимова Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

05 січня 2016 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя надійшов позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Укрсоцбанк» подано апеляційну скаргу, в якій позивач просив ухвалу від 11 січня 2016 року скасувати і направити справу для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_4, ОСОБА_1 та треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не зявилися, належним чином були повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому справа, з урахуванням вимог ст.157 ЦПК України, розглянута у відсутності сторін та без технічної фіксації судового процесу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 215/26-384-146 від 22 жовтня 2007 року в сумі 243 633,28 грн., яка складається з наступного: 178 379,45 грн. - заборгованість за кредитом; 28 007,21 грн. заборгованість за відсотками; 12 166,61 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 8 383,20 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 9 594, 18 грн. - інформаційні витрати за кредитом; 7 102,62 грн. - інфляційні витрати за відсотками.

З кредитного договору № 215/26-384-146 від 22 жовтня 2007 року вбачається, що договір укладений між юридичною особою - АКБ «Укрсоцбанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд посилався на те, що спірні правовідносини виникли між двома суб'єктами підприємницької діяльності, відповідно до укладеного між ними договору, тому, розгляд даної справи не є цивільно-правовим, а повинен провадитись за правилами господарського судочинства.

Між тим, погодитися з ухвалою про відмову у відкритті провадження у справі не можливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС (стаття 17) або ГПК (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно розяснень, викладених в п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено

у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до суду та ухвалення судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі ОСОБА_1 була приватним підприємцем, але 15 січня 2016 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності вказаної фізичної особи, номер запису 8001445 (а.с.44-45).

Дані про те, що у господарському суді було порушено справу за позовом банку до ОСОБА_1 до настання факту припинення її підприємницької діяльності матеріали справи не містять, тому висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з посиланням на те, що спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, є не вірними.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Тому, суду першої інстанції слід вирішити питання про відкриття провадження у справі у відповідності з вимогами законодавства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 січня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: Т.Г.Ігнатоля

ОСОБА_5