Справа № 487/7408/14-ц
Провадження № 2/487/59/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарях - Оцабера М.С.,. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області, за участю прокуратури Заводського району м. Миколаєва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27 липня 2014 року звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області про визнання незаконною відмову у видачі свідоцтва про про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що за життя власника майна ОСОБА_3, було вчинено злочин- шахрайство при участі представників СУДУ, ВЛАДИ, МБТІ, та продовжується вчинення протиправних дій Державною Реєстраційною службою м.Миколаєва, Державним Нотаріусом 3-ї нотаріальної контори м.Миколаєва. Майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - було передано у власність стороннім особам - ОСОБА_2, які застосували обман, шахрайство та підкуп посадових осіб. Представники БТІ, Нотаріус, Реєстраційна служба, ВЛАДА та інші сторонні особи не мали жодних прав на майно померлої в 1992р. ОСОБА_4, тому що після її смерті власником майна був її син ОСОБА_3, який прийняв спадщину згідно заповіту, який склала ОСОБА_4 в 1981р., проживав в тому ж будинку зі своєю мамою, не відмовлявся від спадщини. ОСОБА_3 помер 09.11.2010р.

Позивачка, в 2010р. звернулась до Нотаріуса 3-ї нотаріальної контори м.Миколаєва та подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4, яка приходиться рідною бабусею та яка заповіла все своє майно своєму єдиному сину в 1981р.

Була відкрита спадкова справа в 3-й державній нотаріальній конторі, № 50450466, номер у нотаріуса 740/2010, № витягу: 25601795 від 10.12.2010р. Її батько, ОСОБА_3, прийняв спадщину фактично, тому що проживав однією сімєю з ОСОБА_4, був зареєстрований в будинку за адресою: вул. Молдавська, 2, м. Миколаїв, не відмовлявся від спадщини в установленому законом порядку.

Вважає такі дії та рішення нотаріуса незаконними, такими, що порушують її права як спадкоємця.

В поданій до суду позовній заяві, обираючи на власний розсуд спосіб захисту порушеного права, просила суд про скасування реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок по вул. Молдавській 2 в смт. М. Корениха м. Миколаєва та в частині вимог про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом та вчинення певних дій.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану до суду позовну заяву в частині вимог про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, посилаючись на викладені в ній обставини.

ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Вважає, що нотаріус, відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва, діяла в рамках чинного законодавства, позовні вимоги є безпідставними.

Інші учасники належним чином повідомлені про день і час розгляду справи своїх представників в судове зсіданні не направили, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2010 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина.

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 28 лютого 2012 року ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 2, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пос. Малая Корениха, вулиця Гагаріна на ім'я її доньки, ОСОБА_1, в зв'язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства.

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 09 серпня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 09 листопада 2010 року, в зв'язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства.

З вищевказаного вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 09 листопада 2010 року заведена 10.12.2010 року за № 740/2010 на підстави заяви про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на житловий будинок №2, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пос. Мала Корениха, вулиця Гагаріна.

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадкове майно, а саме на житловий будинок №2, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пос. Мала Корениха, вулиця Молдавська.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва нотаріусом зазначено, що спадкоємцем ненаданні правовстановлюючі документі (оригінали), що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно - житловий будинок № 2 (два), що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пос. Мала Корениха, вулиця Гагаріна, який залишився після смерті ОСОБА_3, який помер 09 листопада 2010 року, та який не оформив своїх спадкових прав на вказане майно після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 22 жовтня 1992 року. Для огляду надані наступні документи: Свідоцтво про право власності на вказане майно, виданий на імя ОСОБА_6, посвідчений Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 13 листопада 1979 року за реєстровим 5-2201, дублікат якого виданий Державним нотаріальним архівом Миколаївської області 11 лютого 2011 року, в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації не зареєстрований.

Згідно ст. 68 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року зі змінами та доповненнями, у відповідності з якою державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства та склад спадкового майна.

Відповідно п. 114. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №18/5 від 14.06.1994 року, /яка діяла на час відкриття спадщини/, державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Встановивши дані обставини, державний нотаріус прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Такі дії державним нотаріусом вчинені на підставі та в межах повноважень, наданих нотаріусу, у спосіб, що передбачений Конституцію України та чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області, за участю прокуратури Заводського району м. Миколаєва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії, заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації, Миколаївської міської ради, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Миколаївського міського управління Юстиції Миколаївської області, за участю прокуратури Заводського району м. Миколаєва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про скасування реєстрації права власності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін