_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/459/16
УХВАЛА

11.10.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у справі №520/14566/13-ц, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулось до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі № 520/14566/13-ц в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 27 грудня 2007 року в сумі 46 679,86 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11 березня 2013 року еквівалентно 373112,14 гривень. При цьому, заявник посилається на те, що до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшли права кредитора відповідно до Договору факторингу № 26 від 21 вересня 2015 року.

Представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, заяву про заміну стягувача підтримує.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, повідомлялась, надала до суду заперечення на заяву про заміну стягувача, зазначивши, що виконавче провадження з примусового виконання рішення суду по справі № 520/14566/13-ц не відкрито, а тому просила у задоволенні заяви відмовити, справу просить розглянути за її відсутності.

Вивчивши заяву, оглянувши цивільну справу № 520/14566/13-ц, суд, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року по справі № 520/14566/13-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 липня 2007 року в сумі 63095,05 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11 березня 2013 року еквівалентно 504318,71 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 грудня 2007 року в сумі 46679,86 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11 березня 2013 року еквівалентно 373112,14 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 3441 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, за умовами якого, право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 грудня 2007 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

У заяві ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як на підставу вимог посилається на положення ст. 378 ЦПК України, відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Однак, згідно п.11 ОСОБА_2 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року, розяснено, що під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Отже, заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, тому не завжди є можливою.

Суди під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження мають також враховувати правові висновки ВСУ.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім того, положеннями п. 11 вказаного ОСОБА_2 звернуто увагу на те, що суди повинні перевіряти наявність відкритого виконавчого провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, справу розглянуто, однак до виконання не звернуто, до заяви про заміну стягувача не додана постанова про відкриття виконавчого провадження, тобто виконавче провадження за рішенням суду не відкривалось.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вже зверталось до суду з аналогічною заявою та, ухвалою Київського суду м. Одеси від 26 липня 2016 року у задоволенні заяви їм було відмовлено. Зазначена ухвала набрала законної сили, сторонами не оскаржувалась, а при розгляді даної заяви будь-яких нових доказів на підтвердження заявлених вимог представником заявника не надано.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.37, 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у справі №520/14566/13-ц - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Огренич І. В.