У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка ОлександраБорисовича про встановлення факту, визнання правочину недійсним, визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 роз'єднані у самостійні провадження.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2016 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року про роз'єднання вимог у самостійні провадження.

ОСОБА_2 звернувся в касаційній скарзі з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про роз'єднання вимог у самостійні провадження не міститься в переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Отже суд апеляційної інстанції, відмовляючи у прийнятті апеляційної інстанції, правильно дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині роз'єднання вимог у самостійні провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича про встановлення факту, визнання правочину недійсним, визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов