Справа № 583/3923/13-ц
У Х В А Л А

18 жовтня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - Олійник О.В.,

за участю секретаря - Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що в ході судового розгляду цивільної справи про розподіл сімейних коштів між ним та ОСОБА_2, заявником було подано дві касаційні скарги оплачені судовим збором на загальну суму 9865,80 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2016 року по справі №6-32486 св15 рішення Охтирського міськрайонного суду від 17.06.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 30 159, 93 грн. залишене в силі, а рішення судів апеляційної інстанції скасовані. Тому посилаючись на п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», яким закріплена альтернатива звернення із вищевказаною заявою в порядку ст.220 Цивільного процесуального кодексу України або ж до суду касаційної інстанції, або ж до суду першої інстанції, який розглянув справу, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати повязані із оплатою судового збору за касаційний перегляд судових рішень в сумі 9865,80 грн.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити.

Згідно ч.3 ст.220 Цивільного процесуального кодексу України, присутність сторін, повідомлених про час і місце судового розгляду справи, в судовому засіданні при розгляді питання про ухвалення додаткового рішення не є обовязковою.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні, виходячи з наступного.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2014 року по справі № 583/3923/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя грошові кошти, що знаходилися в банківських установах на рахунках, відкритих на імя фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1, в сумі 60319,86 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, грошові кошти в сумі 30159,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 301,60 грн.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 30.09.2015 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2014 року скасоване і ухвалене нове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2016 року по справі 583/3923/13-ц провадження №6-32486св15 рішення апеляційного суду Сумської області від 30.09.2015 року скасовано та залишено в силі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2014 року.

Згідно п.4 ч.1 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо в тому числі судом не вирішено питання про судові витрати.

Так як судом при ухваленні рішення від 17.06.2014 року вирішено питання про судові витрати, підстав для ухвалення додаткового рішення, передбачених ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України, немає.

Разом з тим, витрати сторін, повязані з поданням касаційної скарги, можуть бути вирішені судом, що ухвалив рішення, тобто судом касаційної інстанції, який постановляє ухвалу відповідно до правил, встановлених ст. 19 та главою 7 розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України, з винятками і доповненнями, зазначеними в статтях 334-346 цього кодексу (ч. 1 ст. 343 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 345 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі суду касаційної інстанції зазначаються, зокрема, висновки суду касаційної інстанції щодо розподілу судових витрат.

Посилання заявника ОСОБА_1 на п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» є недоречним, так як в цьому пункті Постанови Пленуму йдеться про випадки зміни рішення судом вищої інстанції або ухвалення нового рішення, чого в нашому випадку немає, оскільки касаційним судом рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2014 року не було змінене або скасоване, а залишено в силі.

У цьому ж пункті Постанови Пленуму розяснено, що суд першої інстанції здійснює розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, в разі якщо справа була передана на розгляд суду першої інстанції після скасування ухвал, передбачених ч. 1 ст. 293 або п. 2 ч. 1 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, підстав для винесення додаткового рішення у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 42, 56, 79, 84, 88, 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Олійник