Справа № 141/1061/15-ц Провадження № 22-ц/772/628/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 53Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Вавшка В.С., Іващука В.А.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ Вінницького ОСОБА_5 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 12.01.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ Вінницького ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17.01.2013 року вона була прийнята на посаду лікаря епідеміолога, а згодом була переведена на посаду завідувача відділення організації епідеміологічних досліджень Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень, на якій працює і на даний час. Укладаючи вищевказаний трудовий договір, вона прийняла на себе зобовязання виконувати роботу, визначену посадовою інструкцією, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові по Оратівському районі, хоча за штатним розписом мало працювати троє чоловік, але усі обовязки по даних посадах виконувались нею одноособово, за відсутністю лікарів на інших двох вакантних посадах.

Наказом № 17-В завідувача Іллінецький міжрайонний відділу лабораторних досліджень від 7.08.2015 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про забезпечення санітарно- епідемічного благополуччя населення», та інших законодавчих актів, що спричинили написання скарг на працівників відділу лабораторних досліджень.

Будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення їй догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім її керівництвом. Також описова частина вищевказаного наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вона вчинила. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на перелік вимог, якими повинен керуватися в своїй роботі лікар-епідеміолог при перевірках, а вона фактично виконувала моніторингове обстеження (в направленнях на дослідження в Оратівську мікробіологічну лабораторію, змивів з перевірених обєктів в смт. Оратів, чітко вказано, що проводився моніторинг), відповідно до порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу, затвердженого постановою КМ України від 22.02.2006 року № 182, та листа Головного управління Держсанепідемслужби № 02/370т від 09.02.2015 року, крім того, вона проводила моніторингове обстеження по інших обєктах, та ніяких зауважень з боку керівництва не надходило.

Крім того, в наказі про притягнення її до дисциплінарної відповідальності вказано, що їй доручено оформлення документів на проведення дератизаційних робіт по території Оратівського району Вінницької області, хоча виконання даної вказівки суперечить її посадовим інструкціям та не входить в перелік її обовязків. Також в наказі вказано, що на її дії надійшли скарги від приватних підприємців смт. Оратів Оратівського району, про те, що нею заходи про проведення санітарно-епідеміологічної перевірки проводились без відповідних наказів та направлень керівництва ( особисто завідувач ВСП «Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень» ОСОБА_3, сумісно з начальником управління міжрайонного відділу ОСОБА_6, особисто з власної ініціативи на державному транспорті приїхали на території Оратівського району та шляхом переконання та погроз змусили підприємців та члені їх родин в смт. Оратів на писати на неї скарги, які не відповідають дійсності та являються неправомірними, так як дані заяви не зареєстровані належним чином у ВСП "Іллінецькому міжрайонному відділі лабораторних досліджень" ДУ "Вінницький ОЛЦДСЕСУ", проведення моніторингу на території Оратівького району, в тому числі і в самому смт. Оратів їй було доручено завідувачем ВСП «Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень»), про що чітко вказано у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, таким чином даний наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним, так як в самому наказів вказано, що керівництвом їй доручено проведення моніторингу, а далі за текстом вказано, що вона не мала на це підстав. Вважає, що дане притягнення її до дисциплінарної відповідальності, є наслідком неприязного відношення до неї керівництвом, так як з боку керівництва неодноразово в її сторону вчинялись дії, які спрямовані на її звільнення, керівник привселюдно, а саме на оперативних нарадах, погрожував їй звільненням, мотивуючи це тим, що вона не хоче працювати так як хоче він, а працює та виконує свої функціональні обовязки відповідно до посадових інструкцій та чинного законодавства. Також, керівництво примушувало колектив писати на неї скарги, щодо вчинків, яких вона не скоювала, це можуть підтвердити працівники колективу.

Крім того, скарги приватних підприємців смт. Оратів поступали на проведення перевірки, хоча насправді вона проводила моніторинг, службового посвідчення у неї не було, так як звязку заміною службового посвідчення, нового їй не було видано, крім того, ніяких письмових пояснень на скарги приватних підприємців відповідачем від неї не було зажадано.

ОСОБА_2 просила суд позов задоволити та визнати незаконним і скасувати наказ № 17-В від 07.08.2015 року Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень" ДУ "Вінницького обласного лабораторного центру Держсанепідемслужби України" про оголошення їй догани.

Рішенням Оратівського районного суду від 12 січня 2016р. позов ОСОБА_2 до ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький ОСОБА_5» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено. Наказ №17-В від 07.08.2015 р. Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП «Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень» ДУ Вінницького обласного лабораторного центру Держсанепідемслужби України» про оголошення догани ОСОБА_2 - скасовано, стягнуто на користь ОСОБА_2. 487,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ Вінницького ОСОБА_5 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Висновок суду першої інстанції грунтується на тому, що ОСОБА_2 не було проведено перевірок так як вона виконувала моніторингове обстеження, про що було чітко зазначено в направленнях на дослідження в Оратівську мікробіологічну лабораторію змивів з перевірених об'єктів, моніторингове обстеження було проведено відповідно до порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу, затвердженого постановою КМ України №; 182 від 22.02.2006р., та відповідно до листа Головного Управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області № 02/370 від 09.02.2015р. Крім того вона проводила моніторингове обстеження по інших об'єктах і ніяких зауважень з боку керівництва не надходило. Скарги приватних підприємців смт. Оратів поступали на проведення перевірки, хоча насправді вона проводила моніторинг. Крім того, скарги належним чином не зареєстровані. Службового посвідчення у позивача не було, оскільки їй нового не було видано. За наведених обставин відповідач не мав достатніх підстав, визначених ст. 139, 140, 141 КЗпП України для застосування стягнення у вигляді догани. Також в описовій частині наказу № 17-В від 07.08.2015р. не міститься визначення про те, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивач.

Такий висновок суду не відповідає матеріалам справи та обставинам справи у звязку з наступним.

Обставини перебування лікаря-епідеміолога ОСОБА_2 на посаді завідувача відділенням організації епідеміологічних досліджень ВСП «Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень» ДУ «Вінницький ОСОБА_5» не оспорюється.

Згідно з п. 1.2 Посадової інструкції, затвердженої завідувачем відділом, з якою позивачка ознайомлена 03.08.2015 р., завідувач відділення організації епідеміологічних досліджень призначається на посаду, звільняється із займаної посади і підпорядковується завідувачу відділом ВСП «Іллінецький МВЛД». Згідно з п. 1.6 Інструкції завідувач відділенням повинен знати та застосовувати у своїй діяльності законодавство про охорону здоров'я, нормативні документи, державну політику у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, основні принципи епідеміологічної діагностики, тощо. Згідно з п.п. 2.2, 2.5, 27 Інструкції завідувач відділенням зобов'язаний забезпечити ефективне виконання покладених на відділення завдань щодо здійснення епідеміологічних досліджень, планує роботу відділення, готує пропозиції щодо санітарних та протиепідеміологічних (профілактичних) заходів, здійснює моніторинг за їх проведенням і, відповідно до п. 2.21, здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Наказом №.17-В від 07.08.2015р. за порушення ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення» та інших законодавчих актів, що спричинило написання на неї скарг, оголошено догану.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування даного наказу не має, оскільки він відповідає вимогам ст. 149 КЗпП України.

Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 оголошено догану за невиконання доручення завідувача ВСП скласти та узгодити план-графік заходів на липень місяць по Оратівському району, про що зазначено в оспорюваному наказі, а також за перевищення своїх повноважень та протизаконні дії позивача при проведенні позапланових перевірок без відповідного наказу та направлення керівництва ВСП.

Матеріалами справи встановлено, чого і не заперечує ОСОБА_2. що без заявок та згоди субєктів господарювання укладала договори на дератизацію.

При цьому вона не надавала суб'єктам господарювання підстави проведення позапланових заходів щодо моніторингу та відібрання змивів (наказів, направлень та посвідчення), що викликало заперечення та скарги від суб'єктів господарювання і стало підставою та необхідністю у проведенні перевірки зі сторони керівництва в обґрунтованості скарг суб'єктів господарювання щодо дотримання ОСОБА_2 вимог Закону.

Так, під час перевірки скарг на дії ОСОБА_2 30.07.2015 р. на ім'я завідувача відділом поступила заява від ПП. ОСОБА_7 щодо погроз 29.07.2015р. з боку ОСОБА_2 штрафом суб'єкту господарювання у разі не укладення договору, що знайшло своє підтвердження.

30.07.2015 р. надійшла заява від ПП ОСОБА_8 в якій заявник просила надати роз'яснення щодо правомірності перевірки 29.07.2015 р. ОСОБА_2В з відбором змивів без пред'явлення направлення на перевірку та службового посвідчення. Лише після дзвінка до керівництва відділу ОСОБА_2 залишила заклад.

30.07.2015 р. надійшла заява від ФОП ОСОБА_9 з проханням розібратись із законністю дій ОСОБА_2, яка 29.07.2015 р. без будь-яких законних підстав проводила перевірку в магазині, а саме - без направлення та наказу, не попередила про проведення перевірки за 10 днів. Ці незаконні дії також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки скаржники були допитані в якості свідків.

За наведених обставин суд прийшов до невідповідного висновку про те, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є незаконним, і що такі її дії здійснені в межах чинного законодавства.

Крім зазначеного, неодноразове неналежне виконання своїх посадових обов'язків позивачем підтверджується наступним. Згідно з протоколом № 16 від 26.06.2015р. спільної оперативної наради у начальника Іллінецького міжрайонного управління, головного державного санітарного лікаря Іллінецького, ОСОБА_7 та Оратівського районів ОСОБА_6, на якій була позивачка, було вказано на необхідність вчасно та повністю проводити епідрозслідування з оформленням відповідної документації ( в тому числі отримання направлень і наказів на проведення перевірки) та покращення роботи відділення.

Згідно з протоколом спільної оперативної наради у начальника Іллінецького міжрайонного управління № 20 від 24.07.2015р., на якій була позивачка, «;до відділення організації епідеміологічних досліджень знову ставились ті ж вимоги (в тому числі отримання направлень і наказів на проведення перевірки).

Згідно з протоколом № 2 від 31.07.2015р. загальних зборів трудових колективів Іллінецького міськрайонного управління та ВСП Іллінецького міжрайонного відділу лабораторних досліджень підведено підсумки роботи за липень 2015р. На зборах колективу завідувач відділом ОСОБА_3 проінформував начальника управління ОСОБА_6 та трудовий колектив про те, що на його адресу надійшло 3 скарги на ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що вона відвідувала заклади (перукарню, стоматологічний кабінет, заклад громадського харчування), відбирала змиви та проводила перевірки без посвідчення, без направлення на перевірку, наказу та особової медичної книжки. На це ОСОБА_2 надала пояснення, що проводить моніторинг за усним розпорядженням завідувача ВСП ОСОБА_3

Згідно із ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника застосовується стягнення у виді догани. Закон не вимагає, щоб таке порушення призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Порушення трудової дисципліни визначається в п. 24 Типових Правил як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності необхідна вина. Вина ОСОБА_10 у невиконанні та неналежному виконанні своїх обов'язків підтверджується наступним.

Згідно з вказівкою начальника Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області ОСОБА_11, директора ДУ «ВОЛЦ ДСЕСУ» ОСОБА_12 за № 02/370 від 09.02.2015 р., яка доведена працівникам, начальників управлінь та завідувачів відділів зобов'язано неухильно виконувати вимоги діючого законодавства щодо забезпечення санепідемблагополуччя населення в нинішніх умовах.

Відповідно до п. 8 Розділу 111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. №76-У111, перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами здійснюються протягом січня - червня 2015 р. виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Дана норма закону поширюється на відбір проб продукції для лабораторних досліджень за ініціативою та рішенням контролюючих органів. Відповідно, будь-які відбори проб продукції, яка виробляється або реалізується суб'єктами господарювання без їхньої на те заявки, в тому числі і під виглядом проведення «соціального-гігієнічного моніторингу», є порушенням вказаного Закону, що тягне за собою відповідальність згідно із діючим законодавством. Натомість суд вважає незаконно проведені перевірки суб'єктів підприємницької діяльності лише моніторингом, на що не потрібно ні направлення, ні посвідчення, ні договору, ні наказу.

Наприкінці червня 2015 р., для своєчасного та якісного оформлення документів на проведення дератизаційних робіт та моніторингу фізичних факторів навколишнього середовища, на виконання завдань, покладених на відділення організації епідеміологічних досліджень, завідувачем ВСП «Іллінецький МВЛД» було доручено лікарю-епідеміологу, завідувачу відділенням ОСОБА_2 скласти та узгодити з ним проведення заходів та план-графік роботи відділення організації епідеміологічних досліджень по Оратівському району на липень поточного року.

Позивач ОСОБА_2 в липні 2015р. в порушення вимог Закону, без направлень та наказів керівництва управління провела моніторинг на 5-й об'єктах, де відібрала 55 змивів, доставила їх в мікробіологічну лабораторію смт. Оратів та зареєструвала у відповідному журналі. Це підтверджується заявою бактеріолога баклабораторії ОСОБА_13 від 30.07.2015 р.

Суд взагалі не взяв до уваги, що на даних зборах начальник Іллінецького міжрайонного управління ОСОБА_6 публічно зажадав від ОСОБА_2В надати письмове пояснення з приводу проведення перевірок з відбором змивів до кінця робочого дня та рекомендував завідувачу відділом ОСОБА_3 притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за перевищення службових повноважень.

При розгляді справи в апеляційній інстанції ОСОБА_2 підтвердила, що давала зборам пояснення з приводу скарг, які надійшли на неї.

На цих зборах трудовий колектив вирішив завідувача відділенням ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності за перевищення службових повноважень з оголошенням догани.

На виконання вимог начальника Управління ОСОБА_6 (про що міститься інформація в протоколі загальних зборів колективу від 31.07.2015р.) та рішення трудового колективу діловод відділу ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_2 про те, що необхідно надати письмові пояснення. Проте, ОСОБА_2 вийшла з приміщення ВСП і зникла (доповідна записка від 31.07.2015р.) Наступного разу ОСОБА_2 з'явилась в ВСП 07.08.2015 р. і повідомила, що напише письмові пояснення після ознайомлення з наказом, що нею і було зроблено. Вважаю, що за таких обставин ОСОБА_2 було законно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану наказом завідувача відділом № 17-В від 07.08.2015р.

Не відповідає дійсності і твердження позивачки про те, що її у передбачений законом строк не повідомлено про оголошення догани. Згідно з доповідною діловода ОСОБА_14В від 07.08.2015 р. ОСОБА_2 отримала наказ № 17-В від 07.08.2015 р. для ознайомлення, забрала його і відмовилась повертати. Лише через деякий час, після наполягань діловода, вона повернула його копію з поясненнями. В поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що ознайомилась зі скаргою ОСОБА_8, на об'єкті не була, законів не порушувала, з доганою не погоджується, договори по дератизації проводились за усним проханням директора ОСОБА_12 ( а не за наказом і направленням, що суд також не взяв до уваги).

Твердження позивача про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності є наслідком неприязного до неї відношення з боку керівництва також не відповідає дійсності на підставі наступного.

Наказом завідувача відділу № 33-К від 29.09.2014р. ОСОБА_2 було премійовано грошовою премією в розмірі 1000,00 грн.

Наказом завідувача відділом № 40-К від 19.12.2014р. ОСОБА_2 було премійовано грошовою премією в розмірі 500,00 грн.

За таких обставин обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 неприязним відношенням з боку керівництва є не що інше, як спроба ввести суд в оману, не надавши усі докази у справі, та спосіб уникнення від дисциплінарної відповідальності

Суд також не взяв до уваги Постанови КМ України №182 від 22.02.2006 р. «Про затвердження Порядку проведення державного соціально-гігієнічного моніторингу», п. 4 наказу Головного управління Держсанепідемслужби у Вінницькій області № 21 від 26.02.2013 р. «Державний соціально-гігієнічний моніторинг», де чітко визначено що таке моніторинг, тому прийшов до невідповідного висновку про те, що перевірка суб'єктів підприємницької діяльності без відповідного договору, наказу та направлення, ніби то «за усним проханням директора ДУ ОСОБА_12 (гак написано в поясненні ОСОБА_2.) є моніторингом.

Суд необгрунтовано прийшов до висновку про те, що у відповідача не було достатніх підстав, передбачених ст.ст. 139,140, 141 КЗпП України для застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

За таких обставинах, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволені позову.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи; допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ Вінницького ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 12.01.2016 року скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, ВСП "Іллінецький міжрайонний відділ лабораторних досліджень" ДУ Вінницького ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: В.С. Вашко

/підписи/ ОСОБА_15

з оригіналом вірно: