Провадження №2/760/1930/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить :

-встановити факт недостовірності інформації нібито про те, він, батько ОСОБА_3 - притягався до карної відповідальності;

-зобов'язати особу, яка поширила вищевказану завідомо неправдиву інформацію - ОСОБА_4 - спростувати її;

-зобов'язати Початкову спеціалізовану школу І ступеня №164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва відкликати Акт обстеження житлово-побутових умов, в якому міститься вищевказана неправдива інформація, у органу опіки та піклування - Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації;

-стягнути з ОСОБА_4 на корить позивача кошти у сумі 20000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Посилається в позові на те, що 12 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва між ним та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, від якого народився син - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.).

Вказує, що 01 березня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було задоволено його позов та розірвано шлюбу між ним та ОСОБА_5

Зазначив, що у травні 2015 року ОСОБА_4 почала вчиняти дії з метою примусити його до надання згоди на вивезення сина нею за межі України. У зв'язку із його категоричною відмовою - остання повністю обмежила спілкування позивача з сином, перешкоджає їхнім зустрічам, а крім того - почала поширювати завідомо неправдиві відомості стосовно позивача.

Позивач пояснив, що за зверненням ОСОБА_4, представниками навчального закладу - спеціалізованої школи 1-го ступеня №164 м. Києва (надалі - СШ №164), де навчається їхній син - було складено Акт обстеження житлово-побутових умов. В тексті даного Акту зазначено, що комісією отримані відомості про те, що позивач (батько ОСОБА_3) нібито притягувався до карної відповідальності.

Позивачем зазначено, що в подальших зверненнях він з'ясував, що вказана неправдива інформація внесена в Акт зі слів ОСОБА_4

Позивач вважає, що ОСОБА_4 повідомила представникам СШ №164 неправдиву інформацію, на підставі чого дана інформація була включена до вищевказаного Акту. У подальшому, даний Акт був направлений до органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, де був використаний при розгляді питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3

Позивач посилається на те, що така інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, а також - спростовується наявними об'єктивними доказами, зокрема, згідно довідки, наданої підрозділом МВС України - позивач не притягувався до кримінальної відповідальності.

Проте, вищевказаний Акт у подальшому був направлений до органу опіки та піклування - Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, долучений до матеріалів за заявами обох батьків про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування позивача з сином. Позивач вважає, що зазначені в Акті відомості зіграли свою негативну роль.

Позивач пояснив, що поширення недостовірної інформації про притягнення його до карної відповідальності було спрямоване на приниження його честі та гідності, оскільки дана інформація свідомо принижувала його, як особу, в контексті унікальної біопсихосоціальної цінності, а також - була спрямована на руйнування в очах інших осіб його позитивної соціальної оцінки, яка грунтується на відповідності діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Також, дані дії очевидно мали на меті створити у адресатів такої інформації негативну оцінку його ділових та професійних якостей, зокрема - можливості досягати успіхів у трудовій професійній діяльності й таким чином підтримувати матеріальний достаток, забезпечувати в цілому нормальний розвиток свого сина.

Позивачем зазначено, що такі дії відповідачки призвели до його сильних душевних страждань, у тому числі: викликало погіршення стану здоров'я внаслідок перенесеного стресу (безпосередньо у зв'язку із вищевказаними подіями); порушило нормальні умови його життя внаслідок тривалих переживань (пов'язаних із очевидною недостовірністю поширеної інформації), необхідністю відстоювати свою гідність та спростовувати неправдиві твердження тощо, порушивши звичайні умови його життя.

Позивач оцінив нанесену йому моральну шкоду у сумі 20 000 грн. 00 коп.

Виходячи з вищенаведеного позивач звернувся до суду та просив задовольнити позов.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого вона не погоджується з викладеними твердженнями у позові, виходячи з наступного.

Посилається на те, що в п.9 Листа №133 від 18.11.2015 директора СШ №164 зазначено - «Акт обстеження житлово-побутових умов не може бути скасованим. В пункті 5 (г) інформація записана зі слів мами виявилась неправдивою. 12 11.2015 з метою підтвердження або спростування деяких фактів було проведено повторне обстеження житлово-побутових умов учня 2-Б класу - ОСОБА_3.

Також відповідачка пояснила, що органом опіки та піклування, при розгляді матеріалів справи щодо надання висновку до суду про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, брався до уваги Акт обстеження житлово-побутових умов від 15.05.2015, складений працівниками Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві держаної адміністрації, а не той Акт обстеження житлово-побутових умов, який було складено представниками навчального закладу - спеціалізованої школи 1-го ступеня №164 м. Києва.

Також відповідачкою зазначено, що позивач не навів в своїй позовній заяві фактичних даних, як і не надав суду доказів, котрі б свідчили про порушення його особистих немайнових прав поширеною відповідачами інформацією, а також вказала, що твердження позивача про порушення його особистих немайнових прав та завдання моральної шкоди не підтверджено жодним належним і допустимим засобом доказування

В судовому засіданні 17.08.2016 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка-1 та її представник просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав та пояснення, що у зв'язку з не підтвердженням інформації, яка була виявлена в акті обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3, вищевказаний акт від 22.04.2015 було відкликано, а також адміністрація школи №164 принесла свої вибачення перед позивачем за зазначену неправдиву інформацію в акті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідно до ч. 5 ст. 277 ЦК України, якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Згідно ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Позивач звернувся до суду з позовом і просить встановити факт недостовірності інформації нібито про те, що він, батько ОСОБА_3 - притягався до карної відповідальності та зобов'язати особу, яка поширила вищевказану завідомо неправдиву інформацію - ОСОБА_4 - спростувати її.

Встановлено, що представниками навчального закладу - спеціалізованої школи 1-го ступеня №164 м. Києва, а саме: : ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було складено Акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3, в якому у п. 4 пн. г зазначено, що тато притягувався до карної відповідальності (а.с. 5).

Як пояснила у судовому засіданні представник спеціалізованої школи 1-го ступеня №164 м. Києва дана інформація стала їм відома зі слів матері.

Окрім того, з п. 4 відповіді №133 від 18.11.2015 директора СШ №164 вбачається, що інформація, зазначена в Акті обстеження щодо притягнення позивача до карної відповідальності, так само як і те, що позивач не приймає участі у вихованні дитини, зазначено та відображено зі слів матері і під час подальшого з'ясування підтвердженими не були, за що адміністрація школи №164 приносить свої вибачення (а.с. 43). Крім того, з даного листа, також вбачається, що акт обстеження було передано за письмовим запитом ОСОБА_2, а оригінальний примірник акту обстеження житлово - побутових умов був один та зберігається в навчальному закладі

Згідно довідки, наданої підрозділом МВС України серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 станом на 09.07.2015 не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не мав та в розшуку не перебував (а.с. 6).

Позивач вказав, що вищевказаний акт в подальшому був направлений до органу опіки та піклування Солом'янської РДА у м. Києві, де був використаний при розгляді питання про визначення місця проживання дитини.

Однак, з висновку органу опіки та піклування Солом'янської РДА у м. Києві №108-10539/01 від 14.07.2015 про визначення місця проживання малолітнього - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що було рекомендовано визначити місце проживання малолітнього з матір'ю, при цьому брався до уваги Акт обстеження житлово-побутових умов від 15.05.2015, складений працівниками Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві держаної адміністрації, а не оскаржуваний Акт обстеження житлово-побутових умов, який було складено представниками навчального закладу - спеціалізованої школи 1-го ступеня №164 м. Києва (а.с. 45-46).

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про встановлення факту недостовірності інформації нібито про те, що позивач, батько ОСОБА_3 - притягався до карної відповідальності та зобов'язати особу, яка поширила вищевказану завідомо неправдиву інформацію - ОСОБА_4 - спростувати її.

Оскільки недостовірна інформація була повідомлена відповідачкою ОСОБА_2 директору початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_10 заступнику директора з навчально-виховної роботи початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_8 в усній формі, суд вважає за необідне у той же спосіб зобов»язати відповідачку спростувати недостовірну інформацію, шляхом голосного повідомлення про неї директора початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_10 та заступника директора з навчально-виховної роботи початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_8, після набрання рішенням законної сили.

Стаття 23 ЦК України гарантує право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні даного спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України шкода честі, гідності та ділової репутації є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з викладеного, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням рівня доведеності перед судом обставин заподіяння позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 1000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Крім того, слід зазначити, що у задоволенні вимоги позивача зобов'язати Початкову спеціалізовану школу І ступеня №164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва відкликати Акт обстеження житлово-побутових умов, в якому міститься вищевказана неправдива інформація, у органу опіки та піклування - Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, слід відмовити у зв'язку з наступним.

Встановлено, що наказом по спеціалізованій школі І ступеня №164 від 15.08.2016 №84 «Про відкликання акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3.» у зв'язку не підтвердженням інформації, яка була виявлена в акті обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3, відкликано акт обстеження житлово-побутових умов від 22.04.2015, чинним вважати акт обстеження житлово-побутових умов від 12.11.2015.

А тому, оскільки спірний акт, як встановлено, відкликаний, суд не знаходить підстав для задоволення вищевказаної вимоги позивача.

З врахуванням сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом до відповідачів та їх частковому задоволенню, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 85,25 грн.

Керуючись ст.ст.32, 34, 68 Конституції України, ст.ст.15, 16, 23, 91, 94, 277, 280, 1167 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Встановити факт недостовірності інформації про те, що ОСОБА_1 притягався до карної відповідальності.

Зобовязати ОСОБА_11 спростувати недостовірну інформацію, шляхом голосного повідомлення про неї директора початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_10 та заступника директора з навчально-виховної роботи початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва ОСОБА_8, після набрання рішенням законної сили

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2) моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 85,25 грн.

В позові ОСОБА_1 до Початкової спеціалізованої школи 1 ступеня № 164 з поглибленим вивченням окремих предметів м. Києва відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова