Шевченківський районний суд Харківської області
Справа № 637/138/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року сел. Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Стеганцов С.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, направлене Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до компетентного суду України з клопотанням про визнання постанови Гарадагського районного суду Азербайджанської Республіки у справі № 2(002)-2717/2014, якою встановлено факт того, що ОСОБА_2 є її батьком. Вказане клопотання надійшло до Шевченківського районного суду Харківської області від Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Згідно ч. 1 статті 400 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 392-394 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до статті 401 ЦПК України, про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд повідомляє заінтересовану особу і пропонує надати їй можливі заперечення проти клопотання.

Згідно зі ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнанням іноземного судового рішення в Україні є дозвіл нашої держави на поширення його дії на територію України з такими самими правовими наслідками, які виникають в результаті набрання законної сили рішеннями, ухваленими судами України. Визнання - надання юрисдикційному акту іноземної держави сили і значення рішення вітчизняного суду, яке не вимагає застосування примусових заходів на захист і поновлення порушеного права.

Отже, для того, щоб рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, могло бути визнано в Україні, обов'язково має бути дотримана одна із 2 умов: 1) визнання цього рішення передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 2) це рішення визнається в Україні за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" № 12 від 24.12.1999 року , рішення, які не потребують виконання (про визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення чи позбавлення батьківства; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), які постановлені судом однієї із Договірних сторін і набрали законної сили визнаються на територіях інших Договірних сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

У клопотанні ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалах не зазначено мотивів його подання, не вказано жодної заінтересованої особи. З супровідного листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що клопотання надсилається для виконання на території України рішення іноземного суду про внесення змін до актового запису про народження, дане клопотання направлено Шевченківському районному суду Харківської області, при цьому підстав для направлення саме до цього суду не вбачається.

Оскільки до матеріалів клопотання не додано копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 та не зазначено заінтересованої особи, у суду немає підстав вважати, що саме Шевченківський районний суд Харківської області правомочний щодо розгляду вказаного клопотання.

Суд звертає увагу, що за відсутності заінтересованої особи у справі, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, не потребує спеціального судового провадження для його визнання в Україні, тобто підлягає виконанню на загальних підставах за принципом взаємності.

Оскільки клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог ст. 394 ЦПК України, то на підставі ч.4 ст.394 ЦПК України клопотання підлягає залишенню без розгляду і поверненню разом з усіма доданими до нього документами особі, що його подала.

Керуючись ст.ст. 394, 400 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, направлене Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, залишити без розгляду та повернути особі, що його подала, разом з документами , що додані до клопотання.

Роз'яснити, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня її отримання.

Суддя: С.М. Стеганцов