Номер провадження: 22-ц/785/1486/16
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Станкевича В.А., Варикаші О.Д.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання» міста Одеса до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «Теплопостачання» міста Одеси на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року,

встановила:

08.01.2015 року позивач звернувся з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію на опалення та гарячу воду у розмірі 25 742, 26 гривень, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на обслуговуванні ЖКС «Вузовський» і його теплопостачання забезпечує КП «Теплопостачання міста Одеси».

Відповідач, отримуючи послуги з постачання з теплової енергії, опалення та гарячої води оплачував їх частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 25 742, 26 гривень, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачем подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго».

Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.

Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП «Теплопостачання м. Одеси»

Відповідачу відкрито особовий рахунок, за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання.

Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Встановлення тарифів є компетенцією відповідних органів влади та місцевого самоврядування.

Статтею 162 ЖК України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартину плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Проте, відповідач, отримуючи послуги з постачання теплової енергії, опалення та гарячої води, оплачувала їх частково, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період з листопада 2006 року по грудень 2014 року у розмірі 25 742, 26 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по сплаті послуг у встановлені договором строки, у січні 2014 року КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до Київського районного суду міста Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення з відповідача проте ухвалою судді від 22.01.2014 року у прийнятті заяви було відмовлено на підставі ч. 6 ст. 100 ЦПК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 257 ЦК України визначає трирічний строк звернення до суду (загальна позовна давність).

Позивач просить стягнути заборгованість, починаючи з листопада 2006 року, тобто з перевищенням строків позовної давності.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що представник позивача не просив поновити строк на звернення до суду з позовними вимогами та не довів поважність причин пропуску вказаного строку, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків пропуску строку позовної давності, у зв`язку з чим розгляду підлягає заборгованість, що склалась за період з грудня 2011 року по грудень 2014 року.

Суд першої інстанції зазначив, що з наданого позивачем розрахунку вбачається заборгованості, відповідач за вказаний період повинна була сплатити 15 412, 32 грн., а сплатила 16 299, 43 грн., що свідчить про відсутність у неї заборгованості перед позивачем.

З зазначеним висновком суду першої інстанції колегія не погоджується.

Верховний Суд України у постанові № 6-101цс12 від 21 листопада 2012 року зробив правовий висновок, відповідно до якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення судом першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем у суді першої інстанції не ставилося питання про застосування строків позовної давності. Враховуючи те, що суд першої інстанції ухвалив заочне рішення суду, колегія приймає також до уваги, що відповідачем не ставилося питання про застосування строків позовної давності і при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку застосовуючи строки позовної давності до заявлених позивачем вимог.

Також колегія вважає, що суд першої інстанції помилково у рішенні зазначив, що з наданого позивачем розрахунку вбачається що, відповідач за період з грудня 2011 року по грудень 2014 року повинна була сплатити 15 412, 32 грн., а сплатила 16 299, 43 грн., що свідчить про відсутність у неї заборгованості перед позивачем, оскільки суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення правомірно зазначив, що відповідач, отримуючи послуги з постачання теплової енергії, опалення та гарячої води, оплачувала їх частково, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за період з листопада 2006 року по грудень 2014 року у розмірі 25 742, 26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

На підставі наведеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заявлених позивачем вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Теплопостачання» міста Одеси задовольнити. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання» міста Одеси 25 742 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання» міста Одеси 269 грн. 19 коп. судовий збір.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

В.А. Станкевич

О.Д. Варикаша