АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», про виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року,

у с т а н о в и в :

У березні 2016 року Деснянська РДА в м. Києві звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», про виселення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року позов Деснянської РДА в м. Києві задоволено: виселено відповідачів з безпідставно займаного жилого приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 689,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідач, зокрема, посилається на ті обставини, що суд неправильно застосував ст. 109 ЖК Української РСР та безпідставно задовольнив вимогу про виселення відповідачів з квартири без надання іншого постійного житла, оскільки відповідачі були вселені у квартиру на законних підставах, позивач не звертався до відповідачів з вимогою про виселення, чим позбавив відповідача можливості зняти інше помешкання. Зазначає, що суд не надав оцінку доказам відповідача ОСОБА_2, які свідчать, що вона справно сплачує житлово-комунальні послуги, має дружні відносини з сусідами, дбає про належний стан приміщення. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній документ позивача з проханням повідомити про найближчий термін виконання ремонтних робіт щодо відбудови будинку АДРЕСА_2, а тому суд безпідставно посилається на обов'язок відповідача надати письмову відповідь на неіснуюче прохання позивача.

_____________________________________________________

Справа № 754/3580/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10987/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Деснянська РДА в м. Києві - Марченко О.О. у задоволенні апеляційної скарги просила відмовити, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року залишити без змін.

Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до розпорядження представника Президента України у Ватутінському районі м. Києва від 14 лютого 1994 року № 173 «Про розгляд заяв громадян та організацій Ватутінського району по квартирних питаннях» ОСОБА_3 складом сім'ї з 4 осіб: він, дружина та двоє дітей у зв'язку із пожежею, яка виникла 26 жовтня 1993 року в будинку АДРЕСА_2) та враховуючи, що зазначений будинок потребує капітального ремонту, без якого проживати у ньому неможливо, було надано право тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 7, 55), а відтак відповідачі є тимчасові мешканці.

Дане розпорядження представника Президента України містить умову, що квартира за вищевказаною адресою надається родині ОСОБА_2 для тимчасового проживання без видачі ордера і права прописки строком на два роки - термін виконання ремонтних робіт.

У подальшому, на підставі відповідних розпоряджень Ватутінської РДА в м. Києві від 22 травня 1998 року № 770, від 13 квітня 1999 року № 335, від 25 січня 2001 року № 71 «Про розгляд заяв громадян та організацій Ватутінського району по квартирних питаннях» термін проживання родини ОСОБА_2 у квартирі за вищевказаною адресою неодноразово подовжувався. Востаннє, родині відповідачів було подовжено строк проживання в квартирі до 1 січня 2003 року (а. с. 8, 9, 10).

Відповідно до довідки виданої комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 5 січня 2016 року № 1 в квартирі АДРЕСА_1 відсутні зареєстровані особи. Спірна квартира складається з однієї ізольованої кімнати, жилою площею 18,8 кв. м. (а. с. 11, 15).

Відповідно до актів, складених працівниками ЖЕД-307 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 1 вересня 2015 року, 8 грудня 2015 року, 21 січня 2016 року у спірній квартирі на даний час проживають відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 12, 13, 14).

Будинок № 12-в по просп. Маяковського в м. Києві знаходиться на балансі та закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» на підставі розпорядження Деснянської РДА в м. Києві від 30 січня 2015 року № 48 «Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» майна.

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 31 січня 2011 року № 121 «Про реалізацію районними в м. Києві державними адміністраціями окремих повноважень», доручено районним в м. Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), надані виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 10 додатку 4 до вказаного розпорядження, Деснянській РДА в м. Києві надано повноваження здійснювати облік житлового фонду та контроль за його використанням.

Судом встановлено, що відповідачі 18 квітня 2016 року письмово звернулися до Деснянської РДА в м. Києві з проханням продовження їх родині терміну проживання за місцем тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 54).

21 червня 2016 року у відповідь на звернення, Деснянська РДА в м. Києві повідомила відповідачів про те, що порушене ними питання було повторно розглянуто на черговому засіданні громадської комісії з житлових питань при Деснянській РДА в м. Києві 16 червня 2016 року та прийнято рішення - відмовити родині відповідачів у продовженні терміну тимчасового проживання у вказаній квартирі (а. с. 51, 52, 53).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що між позивачем та відповідачами не було укладено договору найму спірного житлового приміщення. Ордер на зайняття спірного житлового приміщення відповідачам не видавався. Крім того, відповідачі по справі не перебувають на квартирному обліку в Деснянській РДА м. Києва як особи, які потребують поліпшення житлових умов.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 18 ЖК Української РСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Статтею 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 ЖК Української РСР тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для подальшого проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1.

Як вбачається з пояснень сторін, вірно встановлено судом першої інстанції та підтвердилося під час апеляційного розгляду справи,між сторонами по справі не було укладено договору найму спірного житлового приміщення та позивачем відмовлено ОСОБА_2 щодо продовження терміну проживання за адресою тимчасового розміщення в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов законних та обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з безпідставно займаного жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Доводи особи, яка подала скаргу, з приводу того, що суд неправильно застосував ст. 109 ЖК Української РСР та безпідставно задовольнив вимогу про виселення відповідачів з квартири без надання іншого постійного житла, є безпідставними з огляду на те, що оскільки останнім розпорядженням термін проживання родині ОСОБА_2 у спірній квартирі було продовжено до 1 січня 2003 року і він вже скінчився, то відповідачі самоправно займають жиле приміщення.

Всупереч правилам ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачі не довели ті обставини, за яких Деснянська РДА в м. Києві мала б підстави для продовження терміну проживання в квартирі або мала за можливе виселити відповідачів, надавши останнім інше постійне жиле приміщення.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що вона справно сплачує житлово-комунальні послуги, має дружні відносини з сусідами, дбає про належний стан приміщення не є юридично значимими у даному спорі щодо виселення відповідачів, які самоправно займають жиле приміщення.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності відмовити у задоволенні позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Підстав до скасування рішення суду, передбачених ст. 309 ЦПК України, при апеляційному розгляді не встановлено.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 4 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова