Справа № 204/4489/16-ц
Провадження № 2/204/1870/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2А на користь позивача аліменти у розмірі ? частини від його доходу щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем було укладено 19 серпня 2006 року. У спільному шлюбі народилися два сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зараз проживає в інтернаті та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, але разом не проживають з квітня 2016 року. Відповідач не надає стабільно коштів на утримання сина. При цьому, відповідач є працездатною особою. Тому позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 15 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з заявою у порядку ст. 32 ЦПК України, та змінивши предмет позову просила стягувати з відповідача на її користь для утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. на місяць. Однак, 06 вересня 2016 року представник позивача знову звернувся до суду із заявою згідно якої просив суд уточнену позовну заяву від 18.08.2016 року залишити без розгляду, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його доходу.

Позивач в судове засіданні не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти розгляду справи у відсутність Відповідача не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 26.09.2016 року повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У попередніх судових засідання представник відповідача не визнав предявлені до нього позовні вимоги у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволені позову.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з захворюванням. Судові засідання, призначені на 31.08.2016 року та 06.09.2016 року переносилися за клопотанням Відповідача та його представника ОСОБА_5

З огляду на наведене суд вважає за необхідне зазначити наступне, що Відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду з заявами про перенесення розгляду справи. В судове засідання призначене на 06 вересня 2016 року він не зявився та надав суду заяву про перенесення розгляду справи у звязку з відїздом його представника ОСОБА_5 Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання призначене на 31 серпня 2016 року не зявився та надав суду заяву про перенесення розгляду справи у звязку з перебуванням його у щорічній відпустці.

При цьому, в усіх випадках звернення до суду з заявами про відкладення розгляду справи, на підтвердження обставин, (зазначених стороною відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5В.), як підстави для перенесення розгляду справи, не надавав суду жодних доказів, зокрема на підтвердження факту перебування його представника у щорічній відпустці, та його самого на лікарняному не надано суду відповідних доказів.

Суд не приймає до уваги посилання Відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 на неможливість їх участі у розгляді даної справи, оскільки на підтвердження обставин поважності причин неприбуття у судове засідання ними не надано суду належних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, приймаючи до уваги обовязок сторін добросовісно користуватися наданими ним процесуальними правами, суд визнає причини неявки відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 - неповажними, та розцінює їх як зловживання наданим процесуальним правами з метою затягування розгляду справи. При цьому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 046734, яке видано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 583 (а.с.3).

Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-KИ №501425, яке видано 03 липня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 723 (а. с. 5).

Крім того, у сторін по справі є другий син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-KИ № 195243, яке видано 29.07.2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 689 (а. с. 4). ОСОБА_4 на теперішній час проживає окремо від батьків у інтернаті.

Син, ОСОБА_3, проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обовязок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11 липня 2016 року, тобто з моменту звернення позивача до суду.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 180-183 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривню, 20 копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез