Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2325/15-ц
Провадження №: 2-і/332/1/16
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сінєльніка Р.В.,

при секретарі Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про визнання мирової угоди, укладеної в процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 332/2325/15- ц від 17.07.2015 року виданого Заводським районним судом м.Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

18.01.2016 року Заводський ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду із заявою про визнання мирової угоди, укладеної між ТОВ «КП «Паркування» та ОСОБА_1 в процесі виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 332/2325/15- ц від 17.07.2015 року, виданого Заводським районним судом м.Запоріжжя.

В судовому засіданні представник ТОВ «КП «Паркування» ОСОБА_2 та представник ВДВС ОСОБА_3 просили заяву ВДВС задовольнити та затвердити мирову угоду.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судових повісток особисто ОСОБА_1, про причини неявки суду не повідомила, клопотань і заяв суду не надавала.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про визнання мирової угоди не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою державного виконавця ВДВС від 10.08.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунальне підприємство "Паркування" боргу у сумі 172 279 грн. 89 коп.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

За змістом ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обовязковим на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобовязана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

У ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст.373 ЦПК України.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

До таких же правових висновків дійшов Верховний суд України у своїй постанові від 16.12.2015р. по справі № 6-2216цс15.

Отже, задоволення заяви про затвердження мирової угоди щодо рішення суду про стягнення грошових коштів на передачу у власність нерухомого майна фактично змінить рішення суду по суті та змінить спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Окрім того, в п.8 узагальненнях ВССУ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015р. зазначено, що сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід прав власності на нерухоме майно. У таких випадках правильною є практика тих судів, які виносили ухвалу про відмову у визнанні відповідної мирової угоди на підставі того, що нерухоме майно не було предметом судового спору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про затвердження мирової угоди, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті та змінено спосіб його виконання, тим більше що заяву про заміну способу виконання рішення суду зі стягнення грошових коштів на звернення стягнення на нерухоме майно сторони суду не надавали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 372 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Заводського ВДВС Запорізького МУЮ про визнання мирової угоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом пяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя Р.В. Сінєльнік