РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15964/14-ц

пр. № 2/759/241/16

15 лютого 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_3 про розірвання договорів про іпотеку та поруку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Просила суд розірвати іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28.07.2008р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (код ЕДРПОУ 19356840) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухою Богданом Леонідовичем та зареєстрованим в реєстрі за №2670.Розірвати договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (код ЕДРПОУ 19356840) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.н.НОМЕР_2, зі змінами та доповненнями внесеними Договором про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки від 20 березня 2009року.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач по справі ОСОБА_3- її колишній чоловік, з яким вона перебувала в шлюбі з 10 серпня 2001 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2008 р. шлюб було розірвано. 28.07.2008 р. ОСОБА_3 уклав з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір №2621/0708/88-165. В 2009 році ВАТ «Сведбанк» було реорганізовано в Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» і ПАТ «Сведбанк» виступив правонаступником ВАТ «Сведбанк». Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 84 800,00 доларів США на строк з 28 липня 2008 р. по 26 липня 2018 р. Одночасно з кредитним договором банк уклав з нею два договори на забезпечення виконання основного зобов'язання:1) іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28 липня 2008 р., згідно з яким вона, як іпотекодавець передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1.2) договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008 р. 20 березня 2009 р. в кредитний договір були внесені зміни та доповнення, а саме: строк дії кредитної лінії був продовжений до 26 липня 2023 р. Відповідні зміни та доповнення були здійсненні і в договорі поруки. 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» договір факторингу №15 та договір про відступлення права за іпотечними договорами. Відповідно до п.2.1 договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступає свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками банку. Уже через два місяці після підписання кредитного договору, договорів про іпотеку та поруку, відповідач пішов з родини, оскільки як стало відомо пізніше, протягом року до цього моменту у нього фактично була друга сім'я. Вищевказані обставини підтверджуються позовною заявою відповідача до Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2008 р., де безпосередньо вказано: "Спільне життя з відповідачем (ОСОБА_1.) не склалося тому, що позивач (ОСОБА_3.) має намір створити нову сім'ю. Позивач та відповідач мешкають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства з жовтня 2008 року». Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2008 р. по справі № 2-4600 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (ОСОБА_1.) про розірвання шлюбу встановлено наступне: "Шлюб сторін носить формальний характер, позивач фактично створив нову сім'ю". У 2009 році відповідач ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до неї про поділ спільного майна. В своїх позовних вимогах відповідач просив суд визнати право власності на майнові обов'язки по кредитах в ПАТ «Сведбанк» в розмірі 50% за кожним з них. Вона, в свою чергу, звернулась до суду з зустрічним позовом про розірвання інвестиційних договорів та договорів поруки. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2013 р. позов ОСОБА_3 в частині визнання за сторонами права власності на майнові обов'язки по кредитах в ПАТ «Сведбанк» в розмірі 50% був задоволений. Зустрічний позов залишено без розгляду. Апеляційний суд м. Києва в своєму рішенні від 11 березня 2014 р. скасував рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 р. в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права власності на ? частину майнових обов'язків за кожним по кредитному договору №2621/0708/88-165 від 28.07.2008 р. перед Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (), та ухвалив в цій частині нове рішення, яким в задоволені цих позовних вимог ОСОБА_3 відмовив. Представник ТОВ «Вердикт Фінанс», який згідно договору факторингу придбав борги ПАТ «Сведбанку і був третьою особою по справі, апелюючи рішення Святошинського районного суду м. Києва, в своїй скарзі посилався на те, що постановляючи оскаржуване рішення суд не врахував того, що зобов'язання за кредитним договором №987-Ф від 05.10.2007 р. не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказував, що судом не взято до уваги те, що вимагаючи визнати за відповідачем (ОСОБА_1.) право особистої приватної власності на майнові обов'язки по кредитах в ПАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Фінанс», в розмірі 50%, позивач всупереч ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України не доводив і навіть не стверджував, що отримані ним за даним договором кошти були використані в інтересах сім'ї. Позиція представника ТОВ «Вердикт Фінанс» в цієї частини повністю співпадала з її правовою позицією, яка була викладена в зустрічному позові, і яку вона вважає єдиною правильною і на даний час. Виступаючи в якості поручителя і іпотекодавця за кредитним договором №2621/0708/88-165 від 28 липня 2008 р., вона виходила з того, що знаходиться у шлюбно-сімейних відносинах з відповідачем, і договори укладаються в інтересах всієї сім'ї в цілому, для майбутнього благополуччя всієї сім'ї, створення матеріального базису для їх дитини, для утримання якої з того часу ОСОБА_3 не сплачує аліменти. В той же час як виявилося укладений ОСОБА_3 кредитний договір з ПАТ «Сведбанк» №2621/0708/88-165 від 28.07.2008 р., іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28.07.2008 р. та договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008 р. зі змінами та доповненнями від 20 березня 2009 р. не створюють для неї обов'язки щодо повернення кредитів, процентів за користування кредитами та підлягають розірванню на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки позичені ОСОБА_3 грошові кошти були використані ним самостійно в особистих інтересах, а не в інтересах сім'ї.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» ОСОБА_6 проти позову заперечував, посилаючись на те, що договір поруки є самостійним договором, створює обов»язки для іпотекодавця. Поручитель несе золбов»язання за кредитним договором. Розірвання шлюбу не є підставою для визнання договору недійсним.

Інші відповідачі належним чином повідомлені про день слухання справи, про що є відповідні розписки. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, керуючись вимогами ст.ст.74, 224-228, 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, винести заочне рішення по справі. Позивач , представник позивача проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 10 серпня 2001 року. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2008 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано./а.с.26/

28.07.2008 р. ОСОБА_3 уклав з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір №2621/0708/88-165. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов'язався надати ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 84 800,00 доларів США на строк з 28 липня 2008 р. по 26 липня 2018 р./а.с.11-13/

Одночасно з кредитним договором банк уклав з позивачем ОСОБА_1 два договори на забезпечення виконання основного зобов'язання: Іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28 липня 2008 р., згідно з яким ОСОБА_1, як іпотекодавець передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Предмет іпотеки складається з однієї жилої кімнати. Площа квартири становить: загальна - 36,00 кв. метрів, жила - 19,00 кв. метрів./а.с.14-16/ Договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008 р./а.с.16/

20 березня 2009 р. в кредитний договір були внесені зміни та доповнення, а саме: строк дії кредитної лінії був продовжений до 26 липня 2023 р. Відповідні зміни та доповнення були здійсненні і в договорі поруки./а.с.17/

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» договір факторингу №15 та договір про відступлення права за іпотечними договорами./а.с.18-23/

Відповідно до п.2.1 договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступає свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками банку.

Відповідно до п 1.1 договору про відступлення прав за іпотечними договорами Банк разом з відступленням прав вимоги заборгованості по кредитних договорах від боржників одночасно відступає права вимоги за іпотечними договорами, укладеними з боржниками в якості забезпечення виконання зобов'язань боржників перед банком.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2008 р. по справі № 2-4600 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (ОСОБА_1.) про розірвання шлюбу встановлено наступне: « в судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, мотивуючи тим, …що сімейно-шлюбні відносини припинені з жовтня 2008року» Цим же рішенням встановлено, що: "Шлюб сторін носить формальний характер, позивач фактично створив нову сім'ю"./а.с.26/

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2013 р. розглянуто позов ОСОБА_3 в частині визнання за сторонами права власності на майнові обов'язки по кредитах в ПАТ «Сведбанк» в розмірі 50% , відповідно позов був задоволений. Зустрічний позов залишено без розгляду. Апеляційний суд м. Києва в своєму рішенні від 11 березня 2014 р. скасував рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 р. в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права власності на ? частину майнових обов'язків за кожним по кредитному договору №2621/0708/88-165 від 28.07.2008 р. перед Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (), та ухвалив в цій частині нове рішення, яким в задоволені цих позовних вимог ОСОБА_3 відмовив./а.с.17-29/

При цьому в обґрунтування в цій частині рішення Апеляційний суд м.Києва зазначив: «що позивач не надав суду доказів про те, яку частину кредитних зобов'язань він виконав, після розірвання шлюбу, також не довів, що кошти за всіма кредитними договорами, використані ним в інтересах сім'ї…Відповідно до рішення Подільського районного суду м.Києва про розірвання шлюбу між сторонами від 24 грудня 2008року вбачається, що фактичні шлюбні стосунки ними були припинені в жовтні 2008року. Враховуючи, що всі кредити брались в 2008році, позивач зобов'язаний був надати докази про те, що отримані ним в борг кошти він використав в інтересах сім»ї.» /а.с.29/

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ч.3 ст.652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Відповідно до ч.4 ст.652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З урахуванням даних норм матеріального права , конкретних обставин справи та тих обставин, які вже були встановлені Апеляційним судом м. Києва в рішенні від 11 березня 2014 р. по справі № 22-ц/796/14830/13 про поділ спільного майна за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що укладений ОСОБА_3 кредитний договір з ПАТ «Сведбанк» №2621/0708/88-165 від 28.07.2008 р., іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28.07.2008 р. та договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008 р. зі змінами та доповненнями від 20 березня 2009 р. не створюють для позивачки ОСОБА_1 обов'язки щодо повернення кредитів, процентів за користування кредитами та підлягають розірванню на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки отримані ОСОБА_3 грошові кошти за кредитним договором укладеним28.07.20908року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» були використані ним самостійно в особистих інтересах, а не в інтересах сім'ї.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, які є доведеними в залі судового засідання та підлягають задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з урахуванням задоволених позовних вимог суд стягує пропорційно з відповідачів ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 на користь позивачки судові витрати по справі в розмірі по 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.) з кожного із відповідачів судового збору.

Керуючись вимогами ст.652 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, ч.3 ст.61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати іпотечний договір №2621/0708/88-165-Z-1 від 28.07.2008р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (код ЕДРПОУ 19356840) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухою Богданом Леонідовичем та зареєстрованим в реєстрі за №2670.

Розірвати договір поруки №2621/0708/88-165-Р-1 від 28.07.2008р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (кодьЕДРПОУ 19356840) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.н.НОМЕР_2, зі змінами та доповненнями внесеними Договором про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки від 20 березня 2009року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сведбанк (код ЕДРПОУ 19356840) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1 судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.)

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.н.НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ід.н. НОМЕР_1 судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя