Справа № 359/9243/15-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/1215/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є. М.,

суддів: Лівінського С.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк"Приват Банк" про визнання кредитного договору зміненим, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору зміненим, посилаючись на те, що 07.09.2006 року між ними був укладений Кредитний договір № КІLOGК00830216. Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав позивачу лист №16.1-03/283 від 04.08.2008 року про дострокове погашення кредиту, в якому посилається на вимоги п. 2.3.3. Кредитного договору № КІLOGК00830216 від 07.09.2006 року, відповідно до якого банк вимагає достроково до 25.08.2008 року погасити заборгованість по кредиту в повному обсязі в розмірі 74786,86 євро, що є підтвердженням зміни банком в односторонньому порядку терміну дії вказаного договору в частині надання кредитних коштів, чим змінив дату виконання основного зобовязання.

Представник відповідача позов не визнав та просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності. (а.с. 26)

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання кредитного договору зміненим відмовлено.

Не погоджуючись із висновком, викладеним у рішенні, апелянт звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким визнати кредитний договір № KILOGК00830216 таким, що було змінено в односторонньому порядку та задовольнити позов у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно кредитного договору № КІLOGК00830216 від 07.09.2006 року ОСОБА_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредит в сумі 84030,00 євро на строк до повного виконання сторонами зобовязань (а.с. 5-8).

04.08.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до вимог п. 2.3.3. Кредитного договору від 07.09.2006 року направив позивачу лист від 04.08.2008 року з вимогою достроково до 25.08.2008 року погасити заборгованість по кредиту в повному обсязі 74786,86 євро. (а.с. 9)

Згідно п. 2.3.3 кредитного договору, банк на власний розсуд, має право: а) змінити умови договору зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за цим договором в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.212, 611, 651 ЦК України, щодо зобовязань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобовязується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, комісію й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобовязання за договором.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення позивача з даними позовними вимогами настав з 04.08.2008 року і трьохрічний строк позовної давності сплив 04.08.2011 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивач подав до суду позовну заяву 01.10.2015 року без доданого клопотання про поновлення йому строку позовної давності з зазначенням поважності причин його пропуску.

Таким чином, за ч. 4 ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив у позові, оскільки, відповідно до ст. 257 ЦК України, позивач пропустив трьохрічний строк позовної давності щодо вказаних вимог, а представник відповідача просив застосувати позовну давність до вказаних вимог.

Колегією суддів не приймається до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання позивача про поновлення строку позовної давності із зазначенням причини його пропуску.

Оскільки, згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не визнав причини пропуску строку позовною давності поважними, а саме: факт отримання листа від 04.08.2008 року, про зміну відповідачем в односторонньому порядку умови договору, батьком позивача саме 21.09.2015 року.

Оскільки, дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: