ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
за участю представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання дій із замовлення та проведення аукціону незаконними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що постановою господарського суду Чернігівської області від 22 листопада 2011 року у справі № 5028/21/596/2011 визнано банкрутом фізичну особу - підприємця ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6.), відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_11

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року у вказаній справі призначено нового ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_8

До ліквідаційної маси банкрута попереднім ліквідатором було включено нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 216,3 кв. м, літ «А», магазин, що розташований на першому поверсі десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_6

Указане нерухоме майно на момент відкриття провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_6 та визнання його банкрутом перебувало в іпотеці двох банків - Публічного акціонерного товариства банк «Траст», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст Фінанс» (1-а черга), та Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк»), який є правонаступником Акціонерного товариства «Індексбанк» (2-а черга).

26 січня 2012 року державною виконавчою службою у виконавчих провадженнях № 31114538 та № 31114918 на нерухоме майно було накладено арешти. Про зазначені арешти до дати проведення аукціону - 29 грудня 2014 року - достовірно було відомо ліквідатору ОСОБА_8, що слідує з його листа від 12 грудня 2014 року № 08-01/804 на ім'я начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції.

Незважаючи на наявні арешти, ОСОБА_8 замовив у ОСОБА_13 проведення аукціону з продажу арештованого майна на 29 грудня 2014 року.

Вважає, що під час відчуження приміщення магазину ліквідатор ОСОБА_8 порушив цивільний інтерес позивача - власника нерухомого майна, оскільки після затвердження ліквідаційної процедури у справі про банкрутство № 5028/21/596/2011 решта вимог кредиторів, на погашення яких після продажу всього майна не буде вистачати коштів у ліквідатора, можуть бути пред'явлені до стягнення цими кредиторами протягом 5 років після затвердження ліквідаційного балансу.

Позивач зацікавлений у продажі його майна як найдорожче на користь іпотекодержателів. Вказує, що продане нерухоме майно на момент проведення аукціону перебувало під арештом, так як у виконавчих провадженнях від 26 січня 2012 року № № 31114538, № 31114918 було накладено арешти на все нерухоме майно ОСОБА_6, реєстраційні записи від 08 лютого 2012 року № № 12143387, 12143465 у відповідному реєстрі заборон, про які було добре відомо організатору аукціону ОСОБА_8, так як він перед цим звернувся до господарського суду з клопотанням про зняття арештів і судове засідання із розгляду цього клопотання призначено лише на 20 січня 2014 року.

У зв'язку з чим позивач просив суд визнати незаконними дії ОСОБА_8 із замовлення аукціону з продажу нежитлового приміщення загальною площею 216,3 кв. м, літ. «А», магазин, що розташований на першому поверсі десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, призначеного та проведеного 29 грудня 2014 року; визнати незаконними дії ОСОБА_9 з проведення аукціону та оформлення результатів аукціону з продажу зазначеного нежитлового приміщення, проведеного 29 грудня 2014 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, видане 04 лютого 2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_14 на ім'я ОСОБА_10

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно з абз. 6, 7 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом; з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

12 грудня 2014 року листом № 02-01/04 арбітражний керуючий ОСОБА_8 звернувся до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управляння юстиції та просив вилучити записи про обтяження майна від 08 лютого 2012 року № № 12143387, 12143465.

Тобто, дані арешти на нерухоме майно ОСОБА_6 були накладені відділом державної виконавчої служби після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури від 22 листопада 2011 року.

Таким чином, замовлення аукціону ОСОБА_8 та проведення аукціону ОСОБА_9, оформлення результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення загальною площею 216,3 кв. м, літ. «А», магазину, що розташований на першому поверсі десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, призначеного та проведеного 29 грудня 2014 року відбулося з дотриманням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема із врахуванням положень ч. 1 ст. 38 Закону. За наслідками проведення аукціону було видане свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно на ім'я ОСОБА_10

Як установлено судами попередніх інстанцій, постановою Господарського суду Чернігівської області від 22 листопада 2011 року (справа № 5028/21/59б/2011) за заявою боржника визнано банкрутом ФОП ОСОБА_6, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 серпня 2012 року затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема Центрального відділення ПАТ «Креді Агріколь Банк» у м. Суми у розмірі 9 040 818,54 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01 вересня 2015 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6, провадження у справі припинено.

21 вересня 2015 року проведено державну реєстрацію припинення ФОП ОСОБА_6

Враховуючи роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надані у абзаці 3 пункту 24 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 11 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній з 19 січня 2013 року; далі - Закон) передбачено, що положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19 січня 2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Після 19 січня 2013 року реалізація майна боржника у всіх без виключення справах про банкрутство відбувається за правилами нової редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній з 19 січня 2013 року) у разі, якщо станом на 19 січня 2013 року не здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів не встановлено порядок реалізації майна боржника (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо).

29 грудня 2014 року на замовлення банкрута - ФОП ОСОБА_6 в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_8, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 (далі - ФОП ОСОБА_9.) був проведений повторний аукціон з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_6

На продаж було виставлено лот № 1 - нерухоме майно, що належить на праві власності банкруту - ФОП ОСОБА_6, нежитлове приміщення загальною площею 216,3 кв. м, літ. «А», магазин, що розташований на першому поверсі десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Був складений протокол про проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_6 від 29 грудня 2014 року. Результат аукціону: лот № 1 реалізований, покупець - ОСОБА_10, запропонована переможцем ціна 182 500,00 грн без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_15 про визнання недійсним протоколу проведення повторного аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_6 від 29 грудня 2014 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25 серпня 2015 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2015 року, відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фортіс Фінанс» про визнання недійсним протоколу проведення повторного аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_6 від 29 грудня 2014 року.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що майно банкрута було реалізовано відповідно до вимог Закону.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік