Справа № 303/4118/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 р. за позовом представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Мукачівської міської ради, про усунення перешкод у користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_4 у липні 2015 р.

Після усунення недоліків позовної заяви (а.с.16-17) просив усунути перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки загального користування, що розташована по вул. Грушевського, 20, у м. Мукачеві шляхом зобовязання відповідача демонтувати самочинно збудовані коридор площею 8.89 кв. м, кімнати площею 18.9, 12.4 та 18.8 кв. м і балкон площею 5.20 кв. м на другому поверсі житлового будинку літ.3 згідно з планом інвентарної справи № 6257, реєстровий номер 7560, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Грушевського, 20/7.

На обґрунтування зазначав, що Деркач з 2007 року здійснює незаконні прибудови до свого житла.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.11.15 р. у позові відмовлено (а.с.48-49).

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Указує що в матеріалах справи наявні всі докази щодо порушення відповідачем чинного законодавства та задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто жодного доказу в підтвердження фактів вчинення ОСОБА_4 перешкод ОСОБА_3Е в користуванні частиною земельної ділянки загального користування і порушення прав та інтересів останньої.

Письмових заперечень або пояснень на скаргу ОСОБА_4 не подав, однак у судовому засіданні його представник адвокат ОСОБА_5, не визнав скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце такого був належно повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, згідно ч. 3 п. б ст. 152 Земельного кодексу України, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, і запобіганні вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

З наданих позивачем у підтвердження своїх доводів документів і матеріалів установлено таке.

Позивачка проживає у кв. № 6, а відповідач у АДРЕСА_1.

Так, згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_4 із 15.12.1988 р. прописаний у м. Мукачеві, вул. Калініна, 20/7 (а.с.4).

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.07.2013 р. було визнано за ОСОБА_4 право власності на самочинно збудовані коридор (7-6) площею 8.9 кв. м, кімнати (7-7) площею 18.9, (7-8) площею 12.4 кв. м і (7-9) площею 18.8 кв. м, і балкон площею 5.20 кв. м другого поверху літ. 3-II житлового будинку згідно з планом інвентарної справи № 6257, реєстровий номер 7560, квартири АДРЕСА_2 (3).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22.08.2014 р. указане рішення скасовано.

Відповідно до технічного паспорту на житловий дім індивідуального житлового фонду по вул. Грушевського, 20, у м. Мукачеві від 24.02.2009 р. другий поверх побудований із відхиленням від проекту (а.с.5-6), що підтверджено також листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у закарпатській області від 02.07.09 р. (а.с.8).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.04.2014 р. у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні квартирою і підїзду до неї, зобовязання демонтувати стропила та покрівлю відмовлено (а.с.7).

Цим рішенням установлено, що двір будинку № 20 по вул. Грушевського в м. Мукачеві є спільним для сторін двором (земельною ділянкою багатоквартирного жилого будинку, правовий режим якого врегульований ст. 42 ЗК України, а власником такої є територіальна громада в особі Мукачівської міської ради).

Так, відповідно до ч.1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Позивачка не є ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки (доказів зворотного немає).

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб'єктам цивільного права.

Позивачка не довела, яким чином самочинна надбудова на квартирою відповідача перешкоджає їй користуватися частиною земельної ділянки загального користування (спільним двором).

Відповідно до ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позову та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цього висновку як повністю аналогічні доводам позовної заяви та суперечні обставинам справи.

Твердження ОСОБА_2 про наявність у справі достатніх доказів для задоволення позову є цілком безпідставним і надуманим.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: