Справа № 202/4367/16-ц
Провадження № 2/0202/2266/2016
17 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Дніпропетровська міська прокуратура № 1 Дніпропетровської області, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи Дніпропетровська міська прокуратура № 1 Дніпропетровської області, Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві вказує, що малолітня дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку дітей, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків.
В поле зору органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в особі служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради дитина ОСОБА_1 потрапила у зв'язку з тим, що мати дитини, ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дівчини, не виявляє до дитини батьківської турботи, не піклується про неї, не піклується про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
За клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до управління-служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради від 24.03.2016 року вих. № 549 у супроводі співробітника навчального закладу КЗО СЗШ № 113 дитина ОСОБА_1 була доставлена до Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», як дитина, яка залишилась без батьківського піклування, через довготривале зловживання матір'ю алкогольних напоїв.
У дитини за медичними показниками є потреба в реабілітаційно - профілактичному лікуванні у пульмонологічному санаторії тому, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ЧТХ (ГРВІ та фарингіти), але мати категорично відмовлялась від лікування з невідомих причин. За останні півроку мати неодноразово була помічена працівниками медичного закладу в нетверезому стані, в оточенні з різними чоловіками. Зауваження матері з боку сімейного лікаря ОСОБА_3, стосовно вживання алкоголю та неналежного догляду за дитиною, викликали обурення або байдуже ставлення. Належний догляд за дівчинкою не здійснюється, амбулаторію відвідують нерегулярно, призначення лікаря не виконує в повному обсязі. Останнє звернення за медичною допомогою до сімейного лікаря у квітні 2016 року з приводу ГРВІ. Адміністрація медичного закладу наголошує, що спільне перебування малолітньої дитини ОСОБА_1 та матері, ОСОБА_2, загрожує безпеці дитини, оскільки мати веде аморальний спосіб життя.
Питання про неналежне виконання батьківських обов'язків матері дитини, ОСОБА_2 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради 08.06.2016 на якому гр. ОСОБА_2 була присутня. Надати пояснення з яких причин жодна з вимог виконана не була, ОСОБА_2 не змогла. З її слів, вона підробляє доглядом за присадибними ділянками, фіксованої суми зарплатні не має, іноді, з її слів, з нею розраховуються продуктами харчування. ОСОБА_2 не визнає своєї алкогольної залежності, лікуватись не бажає, не усвідомлює відповідальності за невиконання батьківських обов'язків.
Просили суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати дитину органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради для проведення заходів соціально-правового захисту прав та інтересів дитини; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дитини малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття на користь державного закладу, або особи яка буде опікуватись дитиною, до влаштування дитини у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи був повідомлена належним чином відповідно до ст.ч.5 ст.74,ст.. 76 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила.
Представник третьої особи Дніпропетровської міської прокуратури № 1 Дніпропетровської області підтримала позовні вимоги.
Представник третьої особи Комунального закладу соціального захисту Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.
Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1, серія НОМЕР_1 від 09.06.2015, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 532 від 09.06.2005, батьками малолітньої є: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а. с. 6).
За клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради до управління-служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради від 24.03.2016 року вих. № 549 у супроводі співробітника навчального закладу КЗО СЗШ № 113 дитина ОСОБА_1 була доставлена до Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок».
Згідно наказу служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 29.03.2016 № 18 дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а. с. 11).
Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки підтверджується інформацією КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» в якій зазначається, що сім'я мешкає у однокімнатній квартирі площею 12 кв.м. Матеріально-побутові умови незадовільні. Санітарний стан квартири не відповідає нормам житлового приміщення (а. с. 25).
В судовому засіданні встановлено, що за період перебування дитини ОСОБА_1 в Комунальному закладі соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» мати відвідувала дитину п'ять разів, ніякої матеріальної допомоги дитині (сезонний одяг, канцелярське приладдя тощо) не надавала, долею та навчанням ОСОБА_1 не цікавилась, з вихователями та адміністрацією не спілкувалась, що підтверджується Довідкою Комунального закладу соціального захисту Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» № 238/01-06 від 30.06.2016 року (а. с. 26). Після спілкування з ОСОБА_2, дитина перебуває засмучена, плаче, пригнічена через обіцянки матері забрати її додому.
Відповідно до висновку Виконавчого Комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 10.06.2016 року № 18/5-380 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка залишилась без батьківського піклування (а. с. 27-30).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.
Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків.
В матеріалах справи є наявні численні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
Ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітньої дитини її матір'ю підтверджено в ході судового розгляду, тому позовні вимоги позивача в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Суд вважає, що справедливим та співмірним буде присудити стягувати щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, або особи яка буде опікуватися дитиною, до влаштування дитини у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1 102 грн. 40 коп.
Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 150, 164, 165, 166,180,181,182, Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 30, 60, 169, 212-215,224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимогиОргану опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати дитину Органу Опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради для проведення заходів соціально-правового захисту прав та інтересів дитини.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, або особи яка буде опікуватися дитиною, до влаштування дитини у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.
Стягнути зОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 102 грн. 40 коп.
Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Л.П. Слюсар