Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

Справа № 695/3305/15-ц

номер провадження 2/695/151/16

05 лютого 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Матвієнко М.В.,

при секретарі Біленко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2006р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № DNH4KS47170203, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 370 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, викладених у заяві позичальника № DNH4KS47170203 від 16.10.2006р., строк дії договору зазначено по 16.04.2010р.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013р. задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором та стягнуто із відповідача ОСОБА_1 заборгованість станом на 07.05.2013р. в сумі 71 589,39 грн., в тім числі заборгованість за кредитом в сумі 5 530,87 грн., заборгованість за відсотками користування кредитом в сумі 26 989,66 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 14 707,46 грн. та штрафні санкції.

24.09.2015р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернулося до Золотоніського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення залишку заборгованості за кредитом станом на 15.06.2015р. з урахуванням додатково нарахованих відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, штрафу.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 21.12.2015р. визнана обовязковою участь представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні для дачі пояснень по суті заявленого позову.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.10.2013р. стягнуто із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 16.10.2006р. станом на 07.05.2013р. в сумі 71 589,39 грн., в тім числі заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 530,87 грн., але оскільки відповідач не погасив заборгованість по кредиту, то позивачем були нараховані надалі відсотки за користування кредитом на його залишок 5 530,87 грн. та пеня станом на 15.06.2015р. заборгованість становить 118 797,09 грн. Він просить стягнути різницю між загальною сумою заборгованості та стягнутою за рішенням суду від 18.10.2013р. (118 797,09-81 589,39), що становить 37 207,70 грн., з яких: 5 530,87 грн. заборгованості за кредитом, який є не погашеним, 33 308,37 грн. відсотки за користування кредитом, 79 657,85 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. штраф фіксована частина та 1 860,39 грн. штраф (процентна складова), а всього 39 568,08 грн. Крім того, він також пояснив, що оскільки зобовязання за договором є невиконаними відповідачем ОСОБА_1, то позивач правомірно нарахував відсотки та пеню.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, з невідомих суду причин, тому судом, згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України, було застосовано виклик відповідача до суду через оголошення в пресі, яке було опубліковане в газеті „Черкаський край № 93 від 20 листопада 2015 року. Оскільки відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, які суд вважає непереконливими та такими, що обєктивно не узгоджуються із наявними та наданими представником позивача доказами по справі, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняються із підстав, передбачених договором або законом.

Із заяви позичальника ОСОБА_1 від 16.10.2006р. та умов про надання споживчого кредиту фізичним особам ПАТ КБ «ПриватБанку» (а.с. 6,7-10) вбачається, що ОСОБА_1 надано споживчий кредит 8 370 грн. із кінцевим строком погашення по 16.04.2010р.

Згідно заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2013р. із відповідача стягнута заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 530,87 грн., відсотки та пеня за несвоєчасне виконання зобовязання станом на 07.05.2013р. на загальну суму 71 589,91 грн. (а.с. 3).

Із п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам вбачається, що сторонами встановлено терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, пені, штрафів за даним договором тривалістю у 5 років.

Як вбачається із заяви позичальника ОСОБА_1 від 16.10.2006р. сторонами обумовлений строк погашення кредиту по 16.04.2010р., а позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із даним позовом 24.06.2015р., тобто за межами строків, встановлених п.5.5 Умов надання споживчого кредиту, по збігу строків позовної давності.

Із правової позиції ВСУ, викладеній у постанові від 06.11.2013р. в справі № 6-116-цс13 слідує, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу строку позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту), починається стосовно кожної конкретної частини, від дня коли відбулося це порушення. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню з нього у межах позовної давності по кожному із платежів.

Крім того, суд, відмовляючи у задоволенні позову, також виходить із тих обставин, що заявою та умовами від 16.20.2006р. не передбачено можливості нарахування відсотків за користування кредитом, пені, як і стягнення основного боргу по кредиту за межами встановлених строків позовної давності, а заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом та пеня, була вже стягнута рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18.10.2013р., а тому у позивача відсутні будь-які правові підстави для стягнення, як зазначено у позовній заяві, різниці заборгованості за відсотками за користування кредитом, пені, штрафу, а також повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 530,87 грн.

За вищенаведених обставин, суд відмовляє ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом із ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 598, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2016 року.