АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/3486/15-ц Головуючий І інстанції - Соколова К.А.
Провадження: 22-ц/790/849/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Балаклійська міська рада Харківської області про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.03.1990 року належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1. Власницею другої половини житлового будинку з надвірними будівлями є її рідна сестра - відповідачка ОСОБА_2 Крім того, обом їм належить на праві приватної власності земельні ділянки по 1/2 частині розміром 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства та земельні ділянки по 1/2 частині кожному у розмірі 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Оскільки співвласниця житлового будинку - відповідачка ОСОБА_2 почала утримувати домашню худобу - дві одиниці свиней, між ними виникли суперечки щодо створення незадовільних умов проживання, оскільки при температурі зовнішнього повітря понад +25 Со на території земельної ділянки та при відкритих вікнах в житлових кімнатах її будинку відчувається неприємний запах. Вона зверталася до відповідачки з метою мирного врегулювання такої ситуації, але це зробити не вдалося. Зверталася також до виконкому Балаклійської міської пади, у зв'язку з чим за місцем її проживання була комісія, яка не підтвердила порушень зі сторони відповідачки санітарних норм і їй було запропоновано звернутися до суду.

Просила зобов'язати ОСОБА_2ліквідувати порушення, яке зафіксоване в акті комісійного обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 на предмет відповідності чинним санітарним та будівельним нормам господарчих споруд для утримання домашньої худоби від 04.09.2015 року, а саме визначити місце для утримання домашньої худоби з урахуванням санітарних вимог щодо відстані від житлового будинку до господарської будівлі для утримання худоби та птиці, викладених у таблиці 3.2а ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» де вказано, що відстань від житлового будинку до господарської будівлі для утримання худоби та птиці повинна становити 15 метрів.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне дослідження всіх обставин справи. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що своїми діями відповідач порушує її права і свободи. Обґрунтованість позову підтверджена актом обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 на предмет відповідності чинним санітарним та будівельним нормам господарчих споруд для утриманні домашньої худоби від 04 вересня 2015 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 30 березня 1990 року, посвідченим старшим державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-711 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили у рівних частинах кожна житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 Цей договір був зареєстрований в Балаклійському бюро технічної інвентаризації 15 травня 1990 року /а.с.7-8/.

Рішенням Балаклійського районного суду від 26 листопада 2012 року між сторонами було здійснено поділ житлового будинку з надвірними будівлями в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою /а.с. 9-12/.

Із акта обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 на предмет відповідності чинним санітарним та будівельним нормам господарчих споруд для утриманні домашньої худоби від 04 вересня 2015 року вбачається, що комісією в складі представників управління житлово-комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури міста Балаклійської міської ради, санітарно-гігієнічного відділу Балаклійського районного управління ДСЕС у Харківській області, управління ветеринарної медицини в Балаклійськму районі було проведено обстеження земельної ділянки та господарчих споруд, що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 В результаті обстеження було встановлено, що на момент обстеження сторонніх та неприємних запахів на території земельної ділянки, що обслуговується, не відчувалось. Згідно наданої технічної документації встановлено, що індивідуальний житлових будинок АДРЕСА_1 збудовано в 1948 році, сарай (літер «В», площа 14,3 м2), де утримуються дві одиниці свиней, не є самочинним будівництвом, він збудований у 1964 році, тобто до набрання чинності ДБН 360-92 **«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», таблицею 3,2а яким передбачено відстань до житлових будинків до господарських будов (сараїв) для худоби свійських тварин та птаха площею до 50 м - 15 м. На момент обстеження відстань по діагоналі до вікон заявниці становить 10,5 м, пряма відстань до глухої стіни чистини житлового будинку, що належить ОСОБА_1 - 2 м. Слідів зберігання відходів утримання свиней на ділянці, що обстежується, не виявлено, за словами власниці - гній від свиней вивозиться для удобрення городу в іншому місці. На момент обстеження тварини знаходяться у доброму стані, здорові, добре розвинені, приміщення сараю прибране, знаходиться в задовільному стані. Рішенням комісії рекомендовано ОСОБА_2 визначити місце для утримання домашньої худоби з урахуванням санітарних вимог щодо відстаней від житлового будинку до господарських будівель для утримання худоби та птиці, викладених у таблиці 3.2а ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» /а.с.30/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення правил добросусідства з боку відповідачки ОСОБА_2 та підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. При цьому суд прийняв до уваги як достовірний доказ тим обставинам,що права позивачки з боку відповідачки не порушені, з акту обстеження домоволодіння сторін, не вбачається, що відповідачка порушує права позивачки.

Крім того, позивачка не надала належних доказів, що неприємні запахи від домашньої худоби (свиней) впливають на стан її здоров'я.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони суперечать обставинам справи та наданим доказам.

Відповідно до ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, затінення, шумове забруднення тощо).

Згідно ст.104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ст. 12 Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища» обов'язки громадян, які пов'язані з бережливим ставленням до природи, її охорони та раціонального використання її багатств відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; одним з обов'язків є не порушення екологічних прав та законних інтересів інших громадян.

Згідно викладених у таблиці 3.2а ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» де вказано, що відстань від житлового будинку до господарської будівлі для утримання худоби та птиці повинна становити 15 метрів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» запах є хімічним фактором середовища життєдіяльності людини, що впливає або може впливати на здоров'я людини.

Як вбачається з матеріалів справи, сарай відповідача, де вона утримує худобу знаходиться на відстані по діагоналі до вікон позивача 10,5 м, а пряма відстань до глухої стіни чистини житлового будинку, що належить ОСОБА_1 - 2 м.

У зв'язку з наявністю неприємного запаху на подвір'ї від худоби та її відходів, позивач вимушена дихати цим повітрям, що в свою чергу психологічно тисне на неї, викликає душевні хвилювання, пригнічує активність, псує настрій, викликає стрес.

Позивач вимушена залишати подвір'я, а іноді і будинок. Замість того, щоб відпочивати, спілкуватись чи працювати на подвір'ї або в домі, вона вимушена ховатись від неприємного запаху, зачиняючи вікна у будинку, що все одно не рятує від неприємного запаху, а лише погіршує вентиляцію оселі, особливо в літній час.

Судова колегія вважає, що своїми діями відповідач порушує права і свободи позивача та своїми діями завдає незручності позивачу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2ліквідувати порушення, яке зафіксоване в акті комісійного обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 на предмет відповідності чинним санітарним та будівельним нормам господарчих споруд для утримання домашньої худоби від 04.09.2015 року, а саме визначити місце для утримання домашньої худоби з урахуванням санітарних вимог щодо відстані від житлового будинку до господарської будівлі для утримання худоби та птиці, викладених у таблиці 3.2а ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» де вказано, що відстань від житлового будинку до господарської будівлі для утримання худоби та птиці повинна становити 15 метрів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -