Номер провадження: 22-ц/785/497/16
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ HACK «Оранта» на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 03 березня 2015року по справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ HACK «Оранта» та ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та франшизи. Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2012 року о 19 годині З0 хвилин ОСОБА_4 в місті Одесі, по вулиці Миколаївська дорога, керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не втримав безпечну швидкість та дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2012 року у справі № 1515/4716/12.

В результаті вищезазначеного ДТП транспортний засіб «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 отримав значні механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, вищезазначений транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_2, а згідно з довіреністю реєстраційнийНОМЕР_5 ОСОБА_3, користування зазначеним майном, а також право на отримання відшкодування у випадку «спричинення автомобілю пошкодження особами в результаті ДТП».

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована HACK «ОРАНТА», що підтверджується полісом серії № АА/7719401, дійсним на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

14.10.2012 року позивач повідомив страхову компанію HACK «ОРАНТА» про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7719401, що підтверджується відповідним повідомленням, зареєстрованим у відповідача, разом з яким було надано довідку про ДТП, що мала місце 11.10.2012 року у м. Одесі по вул. Миколаївська дорога; копію свідоцтва про реєстрації транспортного засобу; копію посвідчення водія; копію поліса; копію паспорту та ідентифікаційного податкового номеру позивача.

Із висновку експерта № 22-04-14, складеного 18 квітня 2014 року, вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ - «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті пошкоджень при ДТП, на момент проведення дослідження, складає 28980 грн.56 коп.

Враховуючи викладене в позовних вимогах, позивач просить стягнути з ВАТ HACK «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 28980, 56 гривень, пеню у розмірі 12330, 64 гривень; просить стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, а також франшизу у розмірі 510 грн., а також сплачений судовий збір у загальному розмірі 462 грн. 11 коп. з обох відповідачів.

В судове засідання з'явились позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті справи, заперечень проти позову не надавав.

Представник відповідача ВАТ HACK «Оранта» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. (а.с.37).

Рішенням суду позов був задоволений частково. Було стягнуто з ВАТ HACK «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 28980,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму франшизи - 510,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію моральної шкоди в сумі 500,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі - 231,05 грн. Стягнуто з ВАТ HACK «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 231,05 грн. В іншій частині позову відмовлено.

На вказане рішення подав апеляційну скаргу представник ВАТ HACK «ОРАНТА» який просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову відносно ВАТ HACK «ОРАНТА» та постановити нове рішення, яким в цій частині повністю відмовити в задоволення позову, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції в цій частині незаконне і необґрунтоване, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Скарга подана тільки на рішення суду в частині задоволення позовних вимог відносно ВАТ HACK «ОРАНТА», а тому перегляду підлягає рішення суду тільки в цій частині.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

11.10.2012 року о 19 годині З0 хвилин ОСОБА_4 в місті Одесі, по вулиці Миколаївська дорога, керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не втримав безпечну швидкість та дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

08.11.2012 року суддею Комінтернівського районного суду Одеської області Іванчук В. І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1515/4716/12., якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення. (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, що спричинив ДТП - «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована у ВАТ HACK «Оранта» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7719401, дійсним на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Із висновку експерта № 22-04-14, складеного 18 квітня 2014 року, вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТЗ - «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті пошкоджень при ДТП, на момент проведення дослідження, складає 28980 грн.56 коп. (а.с. 17,18).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВ», на Страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що матеріальна шкода визначена звітом № 22-04-14 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ціни матеріальної шкоди, легкового автомобіля «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, виконаним судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_5 (а.с. 18).

Як вбачається із вищезазначеного звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», моделі «323», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, в результаті пошкодження в ДТП складає 28980 грн.56 коп.

Доказів на спростування зазначеного висновку ВАТ HACK «Оранта» не надала, представник компанії в судові засідання не з'являвся з неповажних причин, хоча така можливість була, що вбачається з неодноразових повідомлень про день та час слухання справи (а.с. 28, 37).

Судом першої інстанції встановлено, що вищезазначена сума страхового відшкодування ВАТ HACK «Оранта» позивачу виплачена не була.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з ВАТ HACK «Оранта» суми страхового відшкодування в розмірі 28980 грн. 56 коп., знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

В той же час апелянт - ВАТ HACK «Оранта», надав апеляційному суду докази часткової сплати суми страхового відшкодування в розмірі 12010 грн. 30 коп.

Позивач підтвердив отримання від ВАТ HACK «Оранта» цієї часткової оплати, а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ВАТ HACK «Оранта», зменшивши суму стягнення ураховуючи цю суму сплачених відповідачем та отриманих позивачем коштів страхового відшкодування. (28980,56 - 12010,30 = 16970,26).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд правильно стягнув сплачений позивачем судовий збір в рівних частинах між відповідачами, тобто стягнув з кожного по 231,05 грн.

В іншій частині апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї позовної заяви та апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову до ВАТ HACK «Оранта» взагалі не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позову до ВАТ HACK «Оранта».

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що по справі не повно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, є підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині суми страхового відшкодування стягнутої з ВАТ HACK «Оранта».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч. 1 п. 1; ст.313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ HACK «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 03 березня 2015року змінити в частині суми страхового відшкодування стягнутої з ВАТ HACK «Оранта».

Стягнути з ВАТ HACK «Оранта» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 16970 грн. 26 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

В.О. Панасенков