Справа № 127/523/16-ц
Провадження № 2/127/1576/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що відповідачка по справі ОСОБА_2 являється дружиною позивача, а відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 являються їхніми дітьми.

Сімя проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім них, до складу сімї входила мати позивача ОСОБА_5, яка була зареєстрована і проживала у цій квартирі.

Вищевказана квартира була передана у спільну сумісну власність, без визначення часток, згідно договору міни від 29.11.1996 року, посвідченого у Третій вінницькій державній нотаріальній конторі за реєстровим № 5026, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Право спільної сумісної власності всіх пятьох членів сімї згідно вказаного договору міни від 29.11.1996 року було зареєстроване в КП ВО ОБТІ в реєстровій книзі № 275 за реєстровим № 598/26135

Позивач зазначає, що 01.07.2015 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, заповіту на яку вона не залишила. До складу спадкового майна входить належна померлій частина спірної квартири.

ОСОБА_1, як син померлого, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, у встановленому законом порядку. 22.07.2015 року у Третій вінницькій державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5, номер у спадковому реєстрі 57717854, номер у нотаріуса 307/2015.

01.12.2016 року минуло 6 місяців після смерті ОСОБА_5 і позивач розпочав оформлення спадщини, звернувшись в нотаріальну контору.

Постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 13.01.2015 року за № 16/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавці частину квартири і розяснено, що цей документ не може бути виданий, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та частку померлої ОСОБА_5 по 1/5 ідеальній частці кожному у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до судового засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у їх відсутність та зазначили, що позов визнають в повному обсязі.

За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 331371, виданого повторно 15.10.2015 року, суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 народився 16.09.1957 року, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Відповідно до договору міни від 29.11.1966 року, посвідченого у Третій вінницькій державній нотаріальній конторі за реєстровим № 5026, квартира АДРЕСА_1, була передана у спільну сумісну власність, без визначення часток ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно до довідки «ЖЕК № 7» від 13.01.2016 року № 113, суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 проживає і постійно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а також в даному житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

01.07.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 321914, видане 03.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області.

Як вбачається з оглянутої копії спадкової справи до майна померлого № 307/2015, відкритої Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою внаслідок смерті ОСОБА_5, що ОСОБА_1 (син померлої) звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5

Однак, матеріали спадкової справи не містять відомості про прийняття ОСОБА_1 спадщини, а саме: частки квартири АДРЕСА_2., належної померлій ОСОБА_5

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 16/02-31, виданою Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою 13.01.2016, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на його ім'я після смерті ОСОБА_5, яка померла 01.07.2015 року на частку квартири АДРЕСА_3, у зв'язку з тим, що частка померлої ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3, що є обєктом права спільної сумісної власності, не визначена.

Право спільної сумісної власності всіх пятьох членів сімї згідно вказаного договору міни від 29.11.1996 року було зареєстроване в КП ВО ОБТІ в реєстровій книзі № 275 за реєстровим № 598/26135.

Згідно ст. ст. 1216 - 1218, 1222-1224, 1233 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 - 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно глав 13-14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються, зокрема, причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Суд зазначає, що главою 86 ЦК України, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, лише тоді виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, те, що частка у майні, належному померлій ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1222-1224, 1226, 1233, 1267, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212,213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності- задовольнити.

Визначити, що розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4, зареєстрованій за ними в КП ВООБТІ 09.12.1996 року за реєстровим № 598/26135 в реєстровій книзі № 275 на підставі договору міни від 29.11.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 5026, становить по 1/5 ідеальній частці кожного з 5-х співвласників, в тому числі, частка померлої 01.07.2015 року ОСОБА_5 на день її смерті становила 1/5 ідеальну частку; частка ОСОБА_1 становить 1/5 ідеальну частку; частка ОСОБА_2 становить 1/5 ідеальну частку; частка ОСОБА_3 становить 1/5 ідеальну частку; частка ОСОБА_4 становить 1/5 ідеальну частку.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя