Справа № 362/6081/15-ц
Провадження № 2/362/221/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 лютого 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що між ним і відповідачем ТОВ «Автокредит» було укладено договір безвідсоткової поворотної позики, відповідно до якого він надав останньому грошову позику на суму 300 000 гривень, а відповідач зобовязався повернути позику не пізніше 26 грудня 2014 року.

Зазначив, що в забезпечення виконання зобовязань з повернення позики між ним і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки за умовами якого останній зобовязався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобовязань за вищевказаним договором позики, у тому числі сплаті штрафних санкцій.

Оскільки сума боргу за позикою відповідачами не повернута, позивач просить стягнути з останніх на свою користь солідарно суму боргу в розмірі 300 000 гривень 00 копійок, пеню в сумі 96 673 гривні 97 копійок, інфляційні втрати в сумі 117 900 гривень 00 копійок та 3 % річних 5 597 гривень 26 копійок, а всього заборгованість в сумі 520 171 гривня 23 копійки.

Представник позивача надав суду заяву у якій підтримав вимоги позову, просив проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Враховуючи, що відповідачі, які були належним чином в порядку передбаченому статтями 74 76 ЦПК України повідомлені про місце, день і час розгляду справи, не зявились в судове засідання та від них не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутності, керуючись статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

07 жовтня 2014 року між позивачем і відповідачем ТОВ «Автокредит» укладено договір безвідсоткової поворотної позики № 2506/10-00, відповідно до якого позивач надав останньому грошову позику на суму 300 000 гривень зі строком повернення не пізніше 26 грудня 2014 року (а.с. 4).

Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 130 від 07 жовтня 2014 року (а.с. 6).

07 жовтня 2014 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки № 2506/10-00 (на забезпечення зобовязання позичальника за договором поруки), за умовами якого останній зобовязався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником своїх зобовязань за вищевказаним договором позики, у тому числі сплаті штрафних санкцій (а.с. 5).

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що у зазначений в договорі позики строк, відповідачі не повернули позивачу суми боргу за даним договором.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо.

Згідно із нормами частин 1 і 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

Сума боргу складає 300 000 гривень 00 копійок.

Розрахунок розміру 3 % річних судом перевірено і виконано позивачем вірно та складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Тобто, 300 000 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 227 днів = 5 597 гривень 26 копійок за період прострочення з 27.12.2014 року по 10.08.2015 року.

Виконані позивачем розрахунки суми пені та інфляційних збитків є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано розмір пені та сума інфляційних збитків за період прострочення зобовязання, а саме: з 27 грудня 2014 року по 10 серпня 2015 року включно.

Індекс інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] показник щомісячних індексів за відповідний період

[збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий курєр».

Загальний індекс інфляції складає: 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 % ? 114,00 % ? 102,20 % ? 100,40 % ? 99,00 % = 139,300 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобовязання, а саме: з 27 грудня 2014 року по 10 серпня 2015 року включно, визначаються в розмірі 300 000 х 139,300 % / 100 % - 300 000 = 117 900 гривень 32 копійки.

Також, згідно із пунктом 4.1 укладеного договору позики у разі порушення строку повернення позики, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від неповернутої частини позики за кожний день прострочення.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Постановами НБУ № 719 від 12.11.2014 року, № 81 від 04.02.2015 року і № 154 від 02.03.2015 року, облікову ставку Національного банку України за вказані періоди прострочення відповідачами позики було встановлено на рівні: з 13.11.2014 року 14,00 % річних, з 06.02.2015 року 19,50 % річних, з 04.03.2015 року 30,00 % річних відповідно.

Так, розрахунок пені здійснюється за формулою: [проценти] = [сума боргу + сума процентів] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Тобто:

- 300 000 х 14,00 % х / 100 % / 365 днів х 41 день = 9 435 гривень 62 копійки;

- 300 000 х 19,50 % х / 100 % / 365 днів х 26 днів = 8 334 гривні 25 копійок;

- 300 000 х 30,00 % х / 100 % / 365 днів х 160 днів = 78 904 гривні 11 копійок, а загальна сума пені дорівнює 96 673 гривні 98 копійок.

Отже, загальна сума боргу відповідачів перед позивачем з урахуванням основної суми боргу в сумі 300 000 гривень 00 копійок, інфляційних показників в сумі 117 900 гривень 32 копійки, пені в сумі 96 673 гривні 98 копійок та 3 % річних в розмірі 5 597 гривень 26 копійок складає 520 171 гривня 56 копійок.

Разом з цим, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача саме заявлену суму боргу в розмірі 520 171 гривню 23 копійки.

Оскільки, відповідачі належним чином не виконали свої зобовязання за укладеним ТОВ «Автокредит» із позивачем договору безвідсоткової поворотної позики № 2506/10-00 від 07 жовтня 2014 року та не повернули останньому суму позики, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 533, 543, 549, 551, 554, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 61, 64, 88, 169, 208, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит» і ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» заборгованість в сумі 520 171 (пятсот двадцять тисяч сто сімдесят одну) гривню 23 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит» і ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» по 1 827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок з кожного у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий