Справа №717/1637/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

та відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 20250 гривень загального боргу, згідно договору позики та 488 гривень за сплату судового збору.

У якості підстав позову позивач зазначив, що 25 листопада 2011 року він позичив ОСОБА_2 4500 гривень, а відповідач повинен був повернути борг до 25 листопада 2012 року. В разі неповернення боргу відповідач зобов'язався сплачувати 120% річних від суми позики. Після закінчення строку для повернення боргу, ОСОБА_2 борг не повернув.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що дійсно позичав гроші у ОСОБА_1 в сумі 2000 гривень. Розписку писав під диктовку ОСОБА_1 Писав все крім 120 %. Через два роки і кілька місяців з моменту позики ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 4000 гривень. Відповідач вважає, що розписку наявну в матеріалах справи він писав раніше і вже повернув ОСОБА_1 10 000 гривень в рахунок повернення боргу, але ОСОБА_1 не віддав розписку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що раніше ОСОБА_2 повертав борги, а цього разу не вернув. ОСОБА_1 стверджує, що передав ОСОБА_2 гроші в день вказаний у розписці. ОСОБА_2 не повернув борг.

Судом досліджені наступні докази: розписка від 25.11.11 року, висновок експерта №106-к від 27.01.2016 року.

Судом встановлено, що 25 листопада 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей на суму 4500 гривень. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору, повернення боргу відповідачем мало відбутись в термін до 25 листопада 2012 року. Проте, до вказаної дати, а також на вимогу позивача, відповідач в порушення умов договору та ст. 1049 Цивільного кодексу України суму позики не повернув та не сплатив відсотки. Згідно договору відповідач зобов'язався в разі неповернення до 25 листопада 2012 року суми боргу, сплачувати 120%. Згідно до позовної заяви позивач вимагає сплати відсотків за період з 25 листопада 2011 року по 25 серпня 2015 року. Розмір відсотків за станом на 25 серпня 2016 року, складає 20250 гривень.

Вказані обставини стверджуються дослідженими судом доказами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року (далі Цивільний кодекс України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором.

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором, а згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином відповідач порушив передбачене статтею 1046 Цивільного кодексу України право позивача на повернення йому суми позики.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2 своєчасно та в повному обсязі повернув борг ОСОБА_1

На підставі ст. ст. 192, 525,526, 536,610,611,612,623,625,629,1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79, 84, 88, 179, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20250 (двадцять тисяч двісті п'ятдесят) гривень в рахунок повернення боргу за договором позики грошей та в рахунок процентів за договором позики за період з 25 листопада 2011 року по 25 серпня 2015 року та 488 (чотириста вісімдесят вісім) гривень в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Кельменецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: